Справа № 738/2502/25 
№ провадження 2/738/58/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

21 січня 2026 року         м. Мена

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складі:
суддi - Волошиної Н.В.
з участю секретаря судового засідання - Шугалій А.С.
pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi цивільну спpаву за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В:
І. Короткий зміст позовних вимог.
У листопаді 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» (далі - ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС») через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява мотивована тим, що 18 листопада 2019 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту №2921199, згідно з яким останній отримав кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 10000 грн.
10 червня 2025 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» відповідно до чинного законодавства України укладено Договір факторингу № АК-10/06/2025.
07 липня 2025 року між ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» згідно з чинним законодавством України укладено Договір факторингу № ДФ-07072025.
Відповідно до Договору факторингу № АК-10/06/2025 від 10 червня 2025 року та Договору факторингу № ДФ-07072025 від 07 липня 2025 року відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №2921199 від 18 листопада 2019 року.
Відповідач порушив умови договору про надання про надання кредиту №2921199, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 55900 грн, з яких: 10000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 45900 грн – заборгованість за відсотками, яку позивач просить стягнути з відповідача, та судові витрати, а саме 2422,40 грн судового збору та 6 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 14 листопада 2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.
У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом.
Судом встановлено, що 18 листопада 2019 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту №2921199.
Вказаний кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора PS2921199 (а. с. 21-23).
Згідно з п.1.2. договору кредитодавець надає позичальнику кредит на інші споживчі цілі (вирішення власних фінансових питань) без додаткового забезпечення у тимчасове, строкове, платне користування (кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування та інші платежі у відповідності до умов договору. Кредит надається в національній грошовій одиниці гривні.
Сума кредиту складає 10000,00 грн (п.1.3. договору). Кредит надається позичальнику в сумі, що зазначена в 1.3. договору, в безготівковій формі шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника (п.1.4 договору).
Згідно п.1.5. договору позичальник сплачує кредитодавцю суму кредиту та проценти за користування кредитом, неустойку (пеню, штраф) (п. 2.26. Правил), яка може нараховуватися у випадку порушення позичальником умов цього договору, а також комісії банків-емітентів платіжних карт, які використовує позичальник.
Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у наступному порядку: у випадку використання кредиту (п. 2.20. Правил) менше ніж 5 (п`ять) календарних днів, включаючи дострокове виконання зобов`язань (п. 2.12. Правил), позичальник сплачує фіксовану суму процентів за користування кредитом, яка складає 5,95 % від визначеної в п. 1.3. договору суми кредиту; у випадку використання позичальником лояльних (покращених) умов кредитування, а саме при повному поверненні суми кредиту (п. 1. 3. договору) та сплати процентів за користування кредитом протягом 30 календарних днів з 18.11.2019 до 18.12.2019 року (включно) (Базовий період п. 2.4. Правил) процентна ставка за один день користування кредитом складає 1,19% (Акційна ставка (п. 2.1. Правил) або ставка за програмою лояльності (п. 2.34. Правил)). Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні лояльних (покращених) умов кредитування складає 13570,00 грн, у тому числі основна сума кредиту 10000,00 грн, проценти за користування кредитом 3570,00 грн.
Згідно з п.1.7.3. договору при використанні позичальником загальних умов кредитування процентні ставки складають: в Базовий період з 18.11.2019 до 18.12.2019 (включно) 1,70 % за один день користування Кредитом (Базова процентна ставка п. 2.3. Правил); в Спеціальний період (п. 2.40. Правил) з 19.12.2019 по 15.06.2020 (включно) 3 % за один день користування Кредитом (Спеціальна процентна ставка п. 2.34. Правил). Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні Загальних умов кредитування складає 15105,40 грн.
Також між сторонами погоджено Графік платежів (Додаток №1 до договору) за лояльними та загальними умовами кредитування, який також підписаний позичальником електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора PS2921199 (а.23).
На підтвердження виконання первісним кредитором зобов`язань з надання відповідачу кредитних коштів позивачем надано довідку №6081-ВП від 30 вересня 2025 року, видану ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», з якої вбачається, що на підставі договору на переказ коштів №ВП-220817-1 від 22 серпня 2017 року, укладеного між ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» та ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ», ТОВ «ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» за дорученням ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» 18 листопада 2019 року успішно здійснило переказ грошових коштів в розмірі 10000,00 грн на карту № НОМЕР_1 (а.с.48).
Отже, позивач виконав взяті на себе зобов`язання відповідно до умов договору шляхом надання відповідачу грошових коштів у визначеному розмірі.
Відповідач, всупереч умовам договору про надання кредиту №2921199 від 18 листопада 2019 року, взяті на себе зобов`язання виконував неналежним чином, допустивши порушення умов кредитного договору у зв`язку з чим утворилась заборгованість, що підтверджується розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» (а.с.13-15).
10 червня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №АК-10/06/2025, відповідно до умов якого ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» передало (відступило) ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» прийняло належні ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с.24-28).
Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №АК-10/06/2025 від 10 червня 2025 року ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №2921199 від 18 листопада 2019 в сумі 55900 грн, з яких: 10000,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 45900,00 грн сума заборгованості за відсотками (а. с. 11).
07 липня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «СОЛВЕНТІС» укладено договір факторингу №ДФ-07072025, відповідно до умов якого ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і до ОСОБА_1 договором №2921199 від 18 листопада 2019 року (а.с.31-35).
Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №ДФ-07072025 ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №2921199 від 18 листопада 2019 року в сумі 55900,00 грн, з яких: 10000,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 45900,00 грн сума заборгованості за відсотками (а. с. 11).
Станом на час розгляду справи відповідач не надав суду доказів сплати ним зазначеної суми заборгованості за договором про надання кредиту
Так само відповідач не надав доказів виконання ним зобов`язань за договором про надання кредиту первісному кредитору.
Вказані договори факторингу є дійсними та чинними, відомості про те, що вони оскаржувалися в судовому порядку відсутні.
ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За нормою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 628 ЦК України).
Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до положень ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ч. 3).
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно зі ст. 3 якого електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини першої, третьої, четвертої, сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання – це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). 
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).
Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ч.1 ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Відповідно до ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «… боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору … неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».
Суд встановив, що 18 листопада 2019 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту №2921199 в електронній формі, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію». 
У договорі сторонами погоджено всі його істотні умови щодо суми і строку кредиту сплати відсотків за користування кредитом, розмір і тип процентної ставки.
Матеріалами справи документально підтверджено, що позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 щодо погашення заборгованості за договором про надання кредиту №2921199.
У зв`язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за вказаними вище кредитним договором утворилась заборгованість, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідач не скористався своїми процесуальними правами, несучи ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій, не подав відзиву на позов, не надав будь-яких заперечень проти позову чи доказів на спростування позиції позивача.
Відповідач не спростував суми заборгованості, заявленої до стягнення, не надав контррозрахунку у разі незгоди з таким розрахунком.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.
V. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як визначено ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.
Позивачем заявлено вимогу про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 6000 грн.
Представником позивача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано суду свідоцтво про право на заняття Лівак І. М. адвокатською діяльністю серії ВЛ №841; договір про надання правової допомоги № 43657029, укладений 01 липня 2025 року між ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» та адвокатом Лівак Іванною Миколаївною; додаткову угоду №2921199 від 30 вересня 2025 року до договору №43657029; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Лівак І.М. від 30 вересня 2025 року; акт №2921199 від 30 вересня 2025 року про підтвердження факту надання правничої допомоги, згідно якого вартість наданих послуг складає 6000,00 грн.
Оскільки позивачем надано належні докази, які підтверджують витрати на професійну правничу допомогу, то суд вважає можливим стягнути їх з відповідача на користь позивача.
Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду із вказаною позовною заявою було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись статтями 509, 526, 530, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, статтями 77-82, 141, 259, 263-265ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС», р/p – IBAN: НОМЕР_2 в АТ «СЕНС БАНК», МФО: 300346, заборгованість за договором про надання кредиту №2921199 від 18 листопада 2019 року в розмірі 55900 (п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС», р/p – IBAN: НОМЕР_2 в АТ «СЕНС БАНК», МФО: 300346, 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок на повернення судового збору та 6000 (шість тисяч) гривень судових витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС», місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 21/1, м. Бровари Київська область, 07406, код ЄДРПОУ 43657029.
Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_3 .

Суддя Н.В.Волошина