ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2025 р.           Справа№ 910/11027/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Ходаківської І.П.
суддів:            Демидової А.М. 
          Владимиренко С.В. 

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали заяв 

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Індиго Ментал"  

про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат

у справі № 910/11027/24 господарського суду міста Києва   (суддя Мудрий С.М.)

за позовом ОСОБА_3 

до:          1. ОСОБА_1 ; 
                   2. ОСОБА_2 , 

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Індиго Ментал" 

про визнання корпоративного договору укладеним

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2024 року ОСОБА_3 звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання корпоративного договору від 01.05.2019 укладеним на підставі частини першої статті 638 Цивільного кодексу України. 

Рішенням господарського суду міста Києва від 14.07.2025 у справі  №  910/11027/24 відмовлено у позові. 

Постановою  Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2025 у складі колегії суддів: головуюча суддя - Ходаківська І.П., судді: Демидова А.М., Владимиренко      С. В.) апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення        господарського суду міста Києва від 14.07.2025 у справі № 910/11027/24 залишено без змін та поновлено його дію. Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладено на скаржника.

27.10.2025 через підсистему "Електронний суд" на адресу суду від ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Індиго Ментал" надійшли заяви, в яких заявники просять ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції по 30 000 грн кожен.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 (колегія суддів: головуюча Ходаківська І. П., судді Владимиренко С. В., Демидова А. М.) прийнято до розгляду заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Індиго Ментал" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі № 910/11027/24. Розгляд заяв постановлено здійснювати у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

17.11.2025 через підсистему "Електронний суд" від ОСОБА_3 до суду надійшло клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу до 5 000 грн (щодо кожного із заявників). Позивач послався на: 
недоведення співмірності та розумності заявлених витрат на професійну правничу допомогу; 
помилкове включення до відшкодування витрат послуг, які не підлягають стягненню; штучне завищення розміру витрат на професійну правничу допомогу; 
наявність підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

26.11.2025 через підсистему "Електронний суд" від ОСОБА_2 надійшли додаткові пояснення, в яких посилається на доведеність ОСОБА_2  розміру понесених витрат, які є фактичними, оскільки вже сплачені, доводи представника позивача про наявність підстав для зменшення витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи № 910/11027/24 в суді апеляційної інстанції до 5 000,00 грн по кожній заяві вважає безпідставними.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи (частина третя статті 244 в редакції  Закону України № 4508-IX від 18.06.2025).

Розглянувши матеріали заяв про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції вважає, що заяви підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі статтею 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Згідно з статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом з тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина восьма статті 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).

Водночас за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

Отже, у розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні ЄСПЛ "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В поданих заявах про розподіл судових витрат відповідачі та третя особа просять стягнути з позивача на свою користь по 30 000 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Із змісту поданої ОСОБА_1 заяви вбачається, що на підтвердження понесення витрат надано суду копії: договору про надання професійної правничої допомоги № 10/09-1 від 10.09.2024; додаткової угоди № 2 від 18.08.2025 до договору про надання професійної правничої допомоги № 10/09-1 від 10.09.2024; акта приймання-передачі наданої правничої допомоги від 27.10.2025 на суму 30 000,00 грн; детального опису робіт (надання послуг), виконаних адвокатом; платіжної інструкції № @2PL 926758 про сплату 30 000 грн відповідно до договору про надання професійної правничої допомоги № 10/09-1 від 10.09.2024; банківської виписки за період з 01.01.2025 по 27.10.2025.

Із змісту поданої ОСОБА_2 заяви вбачається, що на підтвердження понесення витрат надано суду копії: договору про надання професійної правничої допомоги № 10/09 від 10.09.2024; додаткової угоди № 2 від 18.08.2025 до договору про надання професійної правничої допомоги № 10/09 від 10.09.2024; акта приймання-передачі наданої правничої допомоги від 27.10.2025 на суму 30 000,00 грн; детального опису робіт (надання послуг), виконаних адвокатом; платіжної інструкції № @2PL 775733 про сплату 30 000 грн відповідно до договору про надання професійної правничої допомоги № 10/09 від 10.09.2024; банківської виписки за період з 01.01.2025 по 27.10.2025.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу ТОВ "Індиго Ментал" суду надано копії: договору про надання професійної правничої допомоги № 20/09-1 від 20.09.2024; додаткової угоди № 2 від 18.08.2025 до договору про надання професійної правничої допомоги № 20/09 від 20.09.2024; акта приймання-передачі наданої правничої допомоги від 18.07.2025 на суму 30 000,00 грн; платіжної інструкції № 627 про сплату 30 000 грн відповідно до договору про надання професійної правничої допомоги № 20/09 від 10.09.2024; банківської виписки за період з 01.01.2025 по 27.10.2025.

За змістом наведених доказів вбачається, що:
10.09.2024 між ОСОБА_1 (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Пухальська, Золотарьов і Лахтарін" (виконавець) укладений договір про надання професійної правничої допомоги № 10/09-1, предметом якого є надання професійної правничої допомоги клієнту у справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав і законних інтересів.
10.09.2024 між ОСОБА_2 (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Пухальська, Золотарьов і Лахтарін" (виконавець) укладений договір про надання професійної правничої допомоги № 10/09-1, предметом якого є надання професійної правничої допомоги клієнту у справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав і законних інтересів.
20.09.2024 між ТОВ "Індиго Ментал" (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Пухальська, Золотарьов і Лахтарін" (виконавець) укладений договір про надання професійної правничої допомоги № 10/09-1, предметом якого є надання професійної правничої допомоги клієнту у справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав і законних інтересів.

За змістом додаткових угод № 2 до зазначених договорів, сторонами погоджено  надання правової допомоги, а саме: комплексне ведення справи № 910/11027/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа - ТОВ"Індиго Ментал" про визнання корпоративного договору укладеним у Північному апеляційному господарському суді на суму 30 000 грн.

На виконання умов зазначених договорів та додаткових угод № 2 до них, між сторонами складені акти приймання-передачі наданої правничої допомоги, відповідно до яких, жодних претензій до виконавця по якості та обсягу наданих послуг замовники не мають. 

Колегія враховує, що у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами  статей 123 - 130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд у постанові від 30.03.2021 у справі № 906/432/19 відмітив, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Також, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/20852/20, додатковій постанові Верховного Суду від 16.03.2023 у справі №927/153/22, при зменшенні витрат на правову допомогу необхідно враховувати таке: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спірні правовідносини у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини.

Рішенням господарського суду міста Києва від 28.07.2025 у цій справі за заявою ОСОБА_2 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 45 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. За заявою ТОВ "Індиго Ментал" стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ "Індиго Ментал"  25 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. 

Представництво у суді апеляційної інстанції здійснювало те саме адвокатське об`єднання, що і в першій інстанції, тобто, останнє мало сформовану правову позицію на стадії апеляційного перегляду справи.

Колегія суддів зауважує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони,  на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17).

Отже, надаючи оцінку наведеним заявниками розрахункам витрат на правову допомогу, з урахуванням наданих ними доказів    на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації та фактичного обсягу наданих послуг правничої допомоги у суді апеляційної інстанції, враховуючи клопотання позивача про зменшення розміру витрат на правову допомогу, а також беручи до уваги принципи диспозитивності та змагальності господарського судочинства, критерії реальності, співмірності та розумності судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про: 
зменшення розміру витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу з 30 000 грн до 5 000 грн (за апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції по суті);
зменшення розміру витрат ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу з 30 000 грн до 5 000 грн (за апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції по суті);
зменшення розміру витрат ТОВ "Індиго Ментал" на професійну правничу допомогу з 30 000 грн до 5 000 грн (за апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції по суті).

У зв`язку з наведеним, заяви підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 129, 244, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

У Х В А Л И В :

Заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Індиго Ментал" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/11027/24 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Індиго Ментал" (ЄДРПОУ 41362797, адреса 02121, місто Київ, вулиця Декабристів, будинок 12/37, квартира 10) 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Доручити господарському суду міста Києва видати відповідні накази.

Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Головуючий суддя                                                            І.П. Ходаківська 

Судді                                                                                А.М. Демидова

                                                                                С.В. Владимиренко