Справа № 308/16374/24

П О С Т А Н О В А
Іменем України

15 січня 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
головуючої – судді Кожух О.А.,
суддів – Джуги С.Д., Мацунича М.В.,
за участі секретаря – Плешинець З.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Петрик Віталій Васильович, на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 березня 2025 року (головуюча суддя Дегтяренко К.С.) у справі № 308/16374/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за утримання будинку,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2024 року ТОВ «Наш-Добробут» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за утримання будинку.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення площею 110,9 кв.м. в АДРЕСА_1 .
ТОВ «Наш-Добробут» є управителем багатоквартирного будинку, зокрема, за адресою: АДРЕСА_1 .
28.12.2016 між Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради та ТОВ «Наш-Добробут» укладено договір про надання послуг з управління будинком, прибудинковою територією та об`єктами благоустрою, що розташовані у АДРЕСА_1 .
31.12.2018 між Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради та ТОВ «Наш-Добробут» укладено додаткову угоду про внесення змін до вказаного договору від 28.12.2016, якою викладено договір у новій редакції.
Відповідно до пунктів 1-3 вищезазначеного договору Управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком (далі послуга з управління), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (далі будинок), а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Управитель надає послуги відповідно до тарифу, структури, періодичності та строків виконання, які зазначаються у додатку 1 до договору, що є його невід`ємною частиною. Послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території.
У п.11 договору визначено, що плата за послугу з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим.
Додатком 1 до цього договору є «Перелік складових послуги з управління багатоквартирним будинком та періодичність їх надання за адресою: АДРЕСА_1 , яким визначено перелік послуг, періодичність їх надання, тариф за 1 кв.м. загальної площі житлового/нежитлового приміщення (з подальшими змінами до нього).
На споживача ОСОБА_1 оформлено особовий рахунок № НОМЕР_1 щодо нарахування та обліку платежів за послуги щодо належного йому нежитлового приміщення.
Вартість послуг згідно додатків 1 до договору (з відповідними змінами) становить за 1 кв.м. загальної площі майна: 3 01.02.2018 – 1,75 грн, з 01.01.2019 – 2,63 грн, з 01.01.2020 – 2,90 грн, з 01.01.2021 – 3,48 грн, з 01.01.2022 – 3,96 грн, з 01.01.2023 – 3,96 грн, 01.01.2024 – 3,96 грн.
Позивач зазначав, що виконував свої зобов`язання належним чином, претензій щодо якості та обсягів наданих послуг від відповідача до управителя не надходило.
Відповідач не сплачував за надані житлово-комунальні послуги з управління багатоквартирним будинком за період з лютого 2018 по травень 2024, заборгованість за який становить 26 861,09 грн. Також на вказану суму позивачем нараховано 10237,94 грн інфляційних втрат, 3764,23 грн 3% річних.
Посилаючись на дані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з управління багатоквартирним будинком у розмірі 40 863,26 грн та судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції 

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 18 березня 2025 року позов ТОВ «Наш-Добробут» – задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Наш-Добробут» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з управління багатоквартирним будинком в розмірі 26 861 грн. 09 коп., інфляційні витрати в розмірі 10 237 грн. 94 коп., 3% річних в розмірі 3764 грн. 00 коп., а всього стягнути 40863 грн. 26 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Наш-Добробут» судовий збір в розмірі 3028 грн. 00 коп.

Короткий зміст вимог та доводи апеляційної скарги 

На це рішення подав апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Петрик В.В. Посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «Наш-Добробут» - відмовити.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що відповідач заперечує факт отримання послуг з управління багатоквартирним будинком, а позивач не надав доказів на підтвердження факту надання таких послуг, їх обсяг, вартість, а також настання у відповідача строку виконання грошового зобов`язання з їх оплати. 
Посилаючись на постанову Верховного Суду від 27.03.2023 у справі № 920/1343/21, вказує, що після укладення договору з управителем за рішенням зборів співвласника правові підстави для укладання окремого договору з відповідачем, як власником нежитлового приміщення, відсутні. Права та обов`язки сторін виникають безпосередньо з договору про надання послуги з управління, але це не звільняє управителя від обов`язку доводити надання таких послуг за цим договором, якщо співвласник (споживач) заперечує факт отримання таких послуг. 
Вказує, що місцевим судом не враховано та не досліджено: інформацію щодо порядку змін тарифів на комунальні послуги за період з 2018 по 2024 роки; докази надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, зокрема плани робіт, кошториси проведених ремонтів будинку, акти виконаних робіт, тощо; платіжні відомості щодо виплати заробітної плати чи цивільно-правові договори з прибиральником та двірником; кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території за період з 2018 по 2024 роки; обґрунтування розміру внеску на утримання будинку та прибудинкової території; з чого складається, куди витрати направляються і як розподіляються; згоду співвласників багатоквартирного будинку із визначенням на договірних засадах на прибирання та інші послуги з обслуговування території; копії квитанцій позивача на ім`я відповідачів по сплаті внесків на утримання; докази повідомлення відповідача про наявність заборгованості за період з 2018 по 2024 роки; іншу необхідну інформацію щодо питання виконання позивачем своїх обов`язків на належному рівні.
Також позивачем не було подано до суду доказів надання чи надсилання співвласникам Договору про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, а також додаткових угод до нього. Позивачем не надано жодних первинних документів, які б могли підтвердити факт надання позивачу обумовлених договорами послуг з утримання будинку.
Крім того, позивач не довів, що повідомляв відповідача про прийняті ним рішення та про необхідність сплати спірних внесків (направлення та/чи вручення відповідних квитанцій за відповідні місяці), товариство не надавало відповідачу повідомлення про наявність у нього заборгованості зі сплати внесків та вимоги сплатити заборгованість.

Позиція інших учасників справи

У письмових поясненнях ТОВ «Наш-Добробут», посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Зокрема посилається на те, що спірні правовідносини мають специфіку, яка спрямована на унеможливлення ігнорування співвласниками багатоквартирного будинку обов`язку утримувати спільне майно такого будинку. Зокрема постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 № 1145 затверджено «Порядок проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг», яким, зокрема, передбачено механізм проведення перевірки відповідності якості надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Натомість відповідачем, усупереч положень такого порядку, не надано до суду доказів його звернення до управителя для проведення перевірки якості надання послуг чи актів-претензій, що не розглянуті або задоволені позивачем відповідно до вимог законодавства. На спростування доводів апеляційної скарги ТОВ «Наш-Добробут» долучено докази надання послуг із управління багатоквартирним будинком (копії довідки про надання послуг, кошторисів витрат на утримання будинку, та цін на послуги з управління, договорів надання послуг, актів приймання-передачі виконаних робіт, штатних розкладів, податкових розрахунків), докази направлення відповідачу вимоги про сплату заборгованості.

Межі перегляду судового рішення та явка учасників

Відповідно до ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Відповідач та його представник в судове засідання в черговий раз не з?явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Судова колегія, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за відсутності відповідача та його представника. 
Заслухавши суддю-доповідача, позицію представника позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини справи та застосовані норми права 

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення площею 110,9 кв.м. в АДРЕСА_1 .
Управителем багатоквартирного будинку у АДРЕСА_1 є ТОВ «Наш-Добробут». 
28.12.2016 між Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради та ТОВ «Наш-Добробут», за результатами конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку, відповідно до рішення виконкому від 23.12.2016 № 437, укладено договір про надання послуг з управління будинком, прибудинковою територією та об`єктами благоустрою, що розташовані у АДРЕСА_1 (т. 1 а.с.8-13), до якого в подальшому укладались додаткові угоди. 
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII (далі – Закон № 2189-VIII). 
Відповідно визначення термінів, що наведено у частині першій статті 1 Закону № 2189-VIII:- житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг (пункт 5); - послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору (пункт 12).
Згідно з пунктами 1 та 2 частини першої статті 5 № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає:
- утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;
- купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;
- поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;
- інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку.
Згідно зі пунктом 1 частини першої статті 7 Закону № 2189-VIII споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.
Відповідно до частини другої статті 7 Закону № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу; власним коштом проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів і пристроїв, обладнання, іншого спільного майна, пошкодженого з його вини, яка доведена в установленому законом порядку; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Отже, пунктом 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VIII визначено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором.
Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач є споживачем комунальних послуг.
Даним Законом передбачено, що під договором слід розуміти усну чи письмову угоду між споживачем та виконавцем послуг. Цей Закон також передбачає оформлення письмової угоди через посередництво квитанцій та інших розрахункових документів.
Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448 цс 19) та постановах Верховного Суду: від 26.09.2018 у справі № 750/12850/16-ц (провадження № 61-11107 св 18), від 06.11.2019 у справі № 642/2858/16 (провадження № 61-26204 св 18), від 04.09.2022 у справі № 201/1807/21 (провадження № 61-2572 св 22), від 07.11.2023 у справі № 643/17352/20 (провадження № 61-9449 св 22), від 22.12.2023 у справі № 607/2611/22 (провадження № 61-9399 св 23), від 25.03.2024 у справі № 462/1232/23 (провадження № 61-16076 св 23).
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року № 417-VIII (далі - Закон № 417-VIII) обсяг зобов`язань та відповідальності кожного співвласника за договором, який є обов`язковим для всіх співвласників, визначається пропорційно до його частки співвласника. 
Відповідач є співвласником багатоквартирного будинку.
Відповідно до частин другої та третьої статті 12 Закону № 417-VIII витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власника належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.
Отже, згідно із загальним правилом, витрати на управління багатоквартирним будинком кожний співвласник несе пропорційно до його частки співвласника, незалежно від обставин використання спільного майна. Інше може бути визначено рішенням зборів співвласників або законодавством.
Відповідно до пункту 5 статті 13 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 417-VIII у разі якщо протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом співвласники багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташований багатоквартирний будинок. У такому разі ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається за результатами конкурсу, який проводиться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства, а договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком строком на один рік від імені співвласників підписує уповноважена особа виконавчого органу відповідної місцевої ради, за рішенням якого призначено управителя.
Отже, встановлено, що позивач був надавачем послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою місцезнаходження об`єкту нерухомості відповідача з 28.12.2016 та, відповідно надавав відповідачу як співвласнику такого будинку відповідну житлово-комунальну послугу, зокрема, у період з лютого 2018 по травень 2024 (період, за який позивач просить стягнути заборгованість з відповідача) на підставі укладеного з Департаментом інфраструктури міста Ужгородської міської ради договору та ТОВ «Наш-Добробут» від 28.12.2016 (у відповідних редакціях) про надання послуг з управління будинком, прибудинковою територією та об`єктами благоустрою (далі – Договір про надання послуг з управління), що розташовані у АДРЕСА_1 .
При цьому, факт ненадсилання відповідачу копії договору не свідчить про неознайомлення відповідача із наявністю такого та не звільняє його від обов`язку оплати за фактично спожиті послуги з управління будинку.
Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 06.11.2019 у справі № 642/2858/16.
Колегія суддів також зазначає, що відповідач як власник приміщення у житловому будинку повинен був знати про форму управління таким будинком та не є позбавлений можливості отримати інформації щодо управителя будинку з метою добросовісного виконання свого обов`язку по утриманню майна.
Права та обов`язки сторін виникають безпосередньо з Договору про надання послуги з управління, але це не звільняє управителя від обов`язку доводити надання таких послуг за цим договором, якщо співвласник (споживач) заперечує факт отримання таких послуг.
У разі не укладення сторонами договору про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, позивач повинен довести надання таких послуг, що є предметом спору у даній справі (постанова Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 907/563/18).
Такий обов`язок управителя випливає з процесуальних норм, що покладають на сторону тягар доведення обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Позивач зазначав, що виконував свої зобов`язання належним чином, претензій щодо якості та обсягів наданих послуг від відповідача до управителя не надходило.
Оскільки відповідачем заперечувалось надання позивачем відповідних послуг, позивач на підтвердження факту надання послуг протягом періоду, за який управитель нараховує споживачу плату за послуги, до апеляційного суду надав копії довідки про надання послуг, кошторисів витрат на утримання будинку, та цін на послуги з управління, договорів надання послуг, актів приймання-передачі виконаних робіт, штатних розкладів, податкових розрахунків, а також докази направлення відповідачу вимоги про сплату заборгованості (т. 2 а.с. 15-171).
Так, ОСОБА_1 було направлено Претензію (досудову вимогу) від 28.05.2021, в якій ТзОВ «Наш-Добробут», в якій просило сплатити заборгованість за період з січня 2017 – квітень 2021 в сумі 12805, 58 грн. (т. 2 а.с.15) 
Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 27 Закону №2189-VIII у разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг.
Відповідно до пунктів 4,5,8,9 загальної частини Порядку проведення перевірки якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 № 1145 (далі – Порядок проведення перевірки), для проведення перевірки відповідності якості надання комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, споживач звертається до виконавця комунальної послуги або управителя багатоквартирного будинку в усній формі особисто, за допомогою телефонного зв`язку або в письмовій формі за поштовою або електронною адресою, що зазначена в договорі про надання відповідних послуг, або через Єдину платформу (за наявності електронного кабінету) з претензією про невідповідність кількісних та/або якісних показників послуг.
Звернення споживача обов`язково реєструється виконавцем комунальної послуги або управителем багатоквартирного будинку в журналі реєстрації заявок споживачів. Акт-претензія складається у двох примірниках і підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги (його представником) або управителем багатоквартирного будинку. Один примірник акта-претензії передається споживачеві, другий - зберігається у виконавця комунальної послуги (його представника) або управителя багатоквартирним будинком. Результати перевірки якості надання комунальних послуг та/або послуг з управління багатоквартирним будинком можуть бути оскаржені в судовому порядку. Акт-претензія реєструється виконавцем комунальної послуги або управителем багатоквартирним будинком у журналі реєстрації актів-претензій.
Виконавець комунальних послуг або управитель багатоквартирного будинку протягом п`яти робочих днів вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або надає споживачу обґрунтовану письмову відмову.
Дата, з якої вважається, що комунальні послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком надаються з порушенням вимог до їх якості, зазначається в акті-претензії.
Відповідачем не надано до суду доказів його звернення до позивача (управителя) для проведення перевірки якості надання послуг чи актів-претензій, що не розглянуті або задоволені позивачем відповідно до вимог законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною першою статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи те, що правовідносини, які передбачають обов`язок споживача оплатити фактично надані житлово-комунальні послуги та право замовника послуг вимагати відповідної плати, є за своєю правовою природою грошовим зобов`язанням, тому за прострочення його виконання підлягають застосуванню наслідки, передбачені ч.2 ст.625 ЦК України щодо стягнення інфляційних нарахувань та трьох процентів річних від простроченої суми (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 30.10.2013 у справі за № 6-59цс13).
У п.11 Договору про надання послуг з управління визначено, що плата за послугу з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим.
Додатком 1 до цього Договору є «Перелік складових послуги з управління багатоквартирним будинком та періодичність їх надання за адресою: АДРЕСА_1 , яким визначено перелік послуг, періодичність їх надання, тариф за 1 кв.м. загальної площі житлового/нежитлового приміщення (з подальшими змінами до нього).
На споживача ОСОБА_1 оформлено особовий рахунок № НОМЕР_1 щодо нарахування та обліку платежів за послуги щодо належного йому нежитлового приміщення.
Відповідно до п. 6 Договору про надання послуг з управління у редакції 31.12.2018, кожен зі співвласників зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором.
Згідно п. 7 Договору про надання послуг з управління у редакції 31.12.2018, управитель має право вимагати від співвласників оплату наданої послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором.
Вартість послуг згідно додатків 1 до Договору про надання послуг з управління (з відповідними змінами) становить за 1 кв.м. загальної площі майна: 3 01.02.2018 – 1,75 грн, з 01.01.2019 – 2,63 грн, з 01.01.2020 – 2,90 грн, з 01.01.2021 – 3,48 грн, з 01.01.2022 – 3,96 грн, (т. 1 а.с. 17-18, 26-32). Згідно розрахунку заборгованості тариф за 1 кв.м 3,96 грн. залишався у 2023 та 2024 році (т. 1 а.с. 34-35). 
Так, перевіривши поданий позивачем розрахунок, враховуючи відсутність контррозрахунку відповідача, апеляційний суд зазначає про правомірність стягнення судом першої інстанції з відповідача на користь позивача заборгованості, інфляційних втрат та 3 % річних.
При цьому колегія суддів зазначає, що нарахування інфляційних втрат та 3 % річних проведено з врахуванням постанови Кабінету Міністрів України № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», якою, до внесення змін Постановою Кабміну від 29 грудня 2023 р. № 1405, було встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в України забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Висновки апеляційного суду

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, які відповідають обставинам справи, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення. Відповідно до статті 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Петрик Віталій Васильович – залишити без задоволення.
Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 березня 2025 року – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повне судове рішення складено 23 січня 2026 року.

Головуюча:     

Судді: