СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року м. Харків Справа №922/1675/24 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В. , суддя Склярук О.І.

за участю секретаря судового засідання Міракова Г.А.,
за участю представників:
від кредитора ПП «АЙ КІВІ» – Харченко К.С.,
від ОСОБА_1 та кредиторів – Романченко О.М.,
від боржника ТОВ «Ретто, ЛТД» - Камінська А.А.,
арбітражний керуючий – Кошовський С.В.,
уповноважена особа засновників ОСОБА_2 - не з`явилася

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 (вх.№2126Х від 07.10.2025) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.09.2025 у справі №922/1675/24 (м. Харків, суддя Кононова О.В., повна ухвала складена 22.09.2025),
за заявою Приватного підприємства «АЙ КІВІ», м.Харків,
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ретто, ЛТД», м.Харків,
про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне товариство «Ай Ківі» звернулось до Господарського суду Харківської області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Ретто, ЛТД».
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.06.2024 серед іншого відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Ретто, ЛТД», визнано розмір вимог ініціюючого кредитора Приватного підприємства «Ай Ківі» в сумі 7 671 284,19 грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та введено процедуру розпорядження майном боржника. Призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Безпалого Сергія Олександровича, встановлено строк подання розпорядником майна до господарського суду відомостей про результати розгляду вимог кредиторів, встановлено строк проведення розпорядником майна інвентаризації майна боржника та призначено попереднє засідання суду.
18.06.2024 здійснено офіційне оприлюднення на офіційному веб-порталі судової влади України про відкриття справи про банкрутство боржника – Товариство з обмеженою відповідальністю «Ретто, ЛТД» за № 73446 із зазначенням повного найменування боржника, його поштової адреси, банківських реквізитів, найменування та адреси господарського суду, номера справи, відомостей про розпорядника майна, граничний строк подання заяв конкурсних кредиторів з вимогами до боржника.
На адресу Господарського суду Харківської області після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про визнання банкрутом надійшли заяви: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_2 .
Ухвалою Господарського суду Харківської від 04.12.2024 за результатами попереднього засідання суд визнав наступний розмір грошових вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів:
- Приватного підприємства «Ай Ківі» в сумі 7 671 284,19 грн. (з яких 7 400 000,00 грн основного боргу та 184 123,27 грн пені, 56 880,92 грн – судовий збір за подання позовної заяви про стягнення заборгованості у справі 922/1675/24, 30 280,00 судовий збір за звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство у даній справі);
- ОСОБА_3 у загальному розмірі 644 254,00 грн., з яких: 638 198,00грн. – сума основного боргу та 6056,00 грн. судовий збір;
- ОСОБА_4 у загальному розмірі 193 848,00 грн., з яких: 187 792,00 грн. – сума основного боргу та 6056,00 грн. судовий збір;
- ОСОБА_5 у загальному розмірі 193 848,00 грн., з яких: 187 792,00 грн. – сума основного боргу та 6056,00 грн. судовий збір;
- ОСОБА_6 у загальному розмірі 284 337,83 грн., з яких: 278 281,83 грн. - сума основного боргу та 6056,00 грн. судовий збір;
- ОСОБА_7 у загальному розмірі 423 870,70 грн., з яких - 417 814,70 грн. сума основного боргу та 6056,00 грн. судовий збір;
- ОСОБА_1 у загальному розмірі 1 138 368,08 грн., з яких: 1 132 312,08 грн. - сума основного боргу та 6056,00 грн. судового збору;
- ОСОБА_8 до боржника у загальному розмірі 647 733,89 грн., з яких: 641 677,89 грн. - сума основного боргу та 6056,00 грн. судового збору;
- ОСОБА_9 у загальному розмірі 280 830,95 грн., з яких 274 774,95 грн. - сума основного боргу та 6056,00 грн. судового збору;
- ОСОБА_10 у загальному розмірі 657 594,44 грн., з яких: 651 538,44 грн. - сума основного боргу та 6056,00 грн. судового збору;
- ОСОБА_11 у загальному розмірі 305 131,61 грн., з яких 299 075,61 грн. - сума основного боргу та 6056,00 грн. судового збору;
- ОСОБА_12 у загальному розмірі 121 164,42 грн., з яких 115 108,42 грн. - сума основного боргу та 6056,00 грн. судового збору;
- ОСОБА_13 у загальному розмірі 446 273,52 грн., з яких 440 217,52 грн. - сума основного боргу та 6056,00 грн. судового збору;
- ОСОБА_14 у загальному розмірі 542 981,10 грн., з яких: 536 925,10 грн. - сума основного боргу та 6056,00 грн. судового збору;
- ОСОБА_15 у загальному розмірі 385 666,25 грн., з яких: 379 610,25 грн. - сума основного боргу та 6056,00 грн. судового збору;
- ОСОБА_16 у загальному розмірі 435 216,51 грн., з яких: 429 160,51 грн. - сума основного боргу та 6056,00 грн. судового збору;
- ОСОБА_17 у загальному розмірі 242 585,24 грн., з яких: 236 529,24 грн. - сума основного боргу та 6056,00 грн. судового збору;
- ОСОБА_18 у загальному розмірі 584 073,57 грн., з яких: 578 017,57 грн. - сума основного боргу та 6056,00 грн. судового збору;
- ОСОБА_19 у загальному розмірі 292 355,94 грн., з яких: 286 299,94 грн. - сума основного боргу та 6056,00 грн. судового збору;
- ОСОБА_20 у загальному розмірі 292 355,94 грн., з яких: 286 299,94 грн. - сума основного боргу та 6056,00 грн. судового збору;
- ОСОБА_21 у загальному розмірі 292 314,48 грн., з яких: 286 258,48 грн. - сума основного боргу та 6056,00 грн. судового збору;
- ОСОБА_22 у загальному розмірі 390 622,54 грн., з яких: 384 566,54 грн. - сума основного боргу та 6056,00 грн. судового збору;
- ОСОБА_2 у загальному розмірі 2 106 056,00 грн., з яких: 2 100 000,00 грн. - сума основного боргу та 6056,00 грн. судового збору.
Призначено проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів. Зобов`язано розпорядника майна провести аналіз фінансово - господарської діяльності боржника та надати його до суду до дати підсумкового засідання.
Призначено підсумкове засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанова про визнання його банкрутом і відкрита ліквідаційна процедура, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство або ухвала про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.05.2025 серед іншого, припинено повноваження арбітражного керуючого Безпалого Сергія Олександровича та призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Ретто ЛТД» арбітражного керуючого Кошовського Сергія Васильовича.
31.07.2025 до Господарського суду Харківської області від кредитора ОСОБА_1 надійшла заява (вх.№17683), в якій заявниця просила суд:
1. Замінити кредитора ОСОБА_13 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на правонаступника – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП – НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) у повному обсязі визнаних вимог.
2. Замінити кредитора ОСОБА_15 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_3 ) на правонаступника – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП – НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) у повному обсязі визнаних вимог.
3. Замінити кредитора ОСОБА_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_4 ; АДРЕСА_4 ) на правонаступника – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП – НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) у повному обсязі визнаних вимог.
4. Замінити кредитора ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; РНОКПП НОМЕР_5 ; АДРЕСА_5 ) на правонаступника – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП – НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) у повному обсязі визнаних вимог.
5. Замінити кредитора ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ; РНОКПП НОМЕР_6 ; АДРЕСА_6 ) на правонаступника – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП – НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) у повному обсязі визнаних вимог.
6. Замінити кредитора ОСОБА_16 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ; РНОКПП НОМЕР_7 ; АДРЕСА_7 ) на правонаступника – ОСОБА_23 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП – НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) у повному обсязі визнаних вимог.
7. Замінити кредитора ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ; РНОКПП НОМЕР_8 ; АДРЕСА_8 ) на правонаступника – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП – НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) у повному обсязі визнаних вимог.
8. Замінити кредитора ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ; РНОКПП НОМЕР_9 ; АДРЕСА_9 ) на правонаступника – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП – НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) у повному обсязі визнаних вимог.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.08.2025 судом прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 (вх. №17683 від 31.07.2025) про заміну кредитора у справі № 922/1675/24 та призначено її розгляд в судовому засіданні « 13» серпня 2025 р. о(об) 14:30 год.
08.08.2025 до Господарського суду Харківської області від ОСОБА_1 надійшла уточнена заява (вх.№18381), в якій вона просила суд:
1. Замінити кредитора ОСОБА_13 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на правонаступника – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП – НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) у повному обсязі визнаних вимог, а саме: основний борг – 440 217,52 грн та 6 056,00 грн судового збору.
2. Замінити кредитора ОСОБА_15 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_3 ) на правонаступника – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП – НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) у повному обсязі визнаних вимог, а саме: основний борг - 379 610,25 грн та 6 056,00 грн судового збору.
3. Замінити кредитора ОСОБА_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_4 ; АДРЕСА_4 ) на правонаступника – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП – НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) у повному обсязі визнаних вимог, а саме: основний борг - 115 108,42 грн та 6 056,00 грн судового збору.
4. Замінити кредитора ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; РНОКПП НОМЕР_5 ; АДРЕСА_5 ) на правонаступника – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП – НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) у повному обсязі визнаних вимог, а саме: основний борг - 641 677,89 грн та 6 056,00 грн судового збору.
5. Замінити кредитора ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ; РНОКПП НОМЕР_6 ; АДРЕСА_6 ) на правонаступника – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП – НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) у повному обсязі визнаних вимог, а саме: основний борг - 417 814,70 грн та 6 056,00 грн судового збору.
6. Замінити кредитора ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_10 , АДРЕСА_10 ) на правонаступника – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП – НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) у повному обсязі визнаних вимог, а саме: основний борг - 299 075,61 грн та 6 056,00 грн судового збору.
7. Замінити кредитора ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 ; РНОКПП НОМЕР_11 ; АДРЕСА_11 ) на правонаступника – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП – НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) у повному обсязі визнаних вимог, а саме: основний борг - 651 538,44 грн та 6 056,00 грн судового збору.
8. Замінити кредитора ОСОБА_16 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ; РНОКПП НОМЕР_7 ; АДРЕСА_7 ) на правонаступника – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП – НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) у повному обсязі визнаних вимог, а саме: основний борг – 429 160,51 грн та 6 056,00 грн судового збору.
9. Замінити кредитора ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_12 , РНОКПП НОМЕР_12 , АДРЕСА_12 ) на правонаступника – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП – НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) у повному обсязі визнаних вимог, а саме: основний борг - 187 792,00 грн та 6 056,00 грн судового збору.
10. Замінити кредитора ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_8 , , АДРЕСА_13 ) на правонаступника – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП – НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) у повному обсязі визнаних вимог, а саме: основний борг - 638 198,00 грн та 6 056,00 грн.
11. Замінити кредитора ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_9 , АДРЕСА_14 ) на правонаступника – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП – НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) у повному обсязі визнаних вимог, а саме: основний борг – 187 792,00 грн та 6 056,00 судового збору
12. Замінити кредитора ОСОБА_17 ( ІНФОРМАЦІЯ_13 , РНОКПП НОМЕР_13 , АДРЕСА_15 ) на правонаступника - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП – НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) у повному обсязі визнаних вимог, а саме: основний борг - 236 529,24 грн та 6 056,00 грн судового збору.
13. Замінити кредитора ОСОБА_18 ( ІНФОРМАЦІЯ_14 , РНОКПП НОМЕР_14 , АДРЕСА_16 ) на правонаступника - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП – НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) у повному обсязі визнаних вимог, а саме: основний борг - 578 017,57 грн та 6 056,00 грн судового збору.
14. Замінити кредитора ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_15 , РНОКПП НОМЕР_15 , АДРЕСА_17 ) на правонаступника – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП – НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) у повному обсязі визнаних вимог, а саме: основний борг - 274 774,95 грн та 6 056,00 грн судового збору.
15. Замінити кредитора ОСОБА_20 ( ІНФОРМАЦІЯ_16 , РНОКПП НОМЕР_16 , АДРЕСА_18 ) на правонаступника – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП – НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) у повному обсязі визнаних вимог, а саме: основний борг - 286 299,94 грн та 6 056,00 грн судового збору.
16. Замінити кредитора ОСОБА_19 ( ІНФОРМАЦІЯ_17 , РНОКПП НОМЕР_17 , АДРЕСА_19 ) на правонаступника – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП – НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) у повному обсязі визнаних вимог, а саме: основний борг - 286 299,94 грн та 6 056,00 грн судового збору.
17. Замінити кредитора ОСОБА_22 ( ІНФОРМАЦІЯ_18 , РНОКПП НОМЕР_18 , АДРЕСА_20 ) на правонаступника – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП – НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) у повному обсязі визнаних вимог, а саме: основний борг -384 566,54 грн та 6 056,00 грн судового збору.
18. Замінити кредитора ОСОБА_21 ( ІНФОРМАЦІЯ_19 , РНОКПП НОМЕР_19 , АДРЕСА_21 ) на правонаступника – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП – НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) у повному обсязі визнаних вимог, а саме: основний борг - 286 258,48 грн та 6 056,00 грн судового збору.
В обґрунтування заяви кредитор посилається на приписи ст. 43 Кодексу України з процедур банкрутства та вказує, що між ОСОБА_1 та кредиторами були укладені відповідні договори про відступлення права вимоги (цесії), відповідно яких до ОСОБА_1 на безоплатній основі відступлено право вимоги сплати належних кредиторам коштів, визнаних ухвалою попереднього засідання Господарського суду Харківської області від 04.12.2024
Надана уточнена заява була прийнята судом до розгляду та розгляд справи продовжений з її урахуванням.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.09.2025 відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 (вх.№17683 від 31.07.2025) про заміну кредитора у справі №922/1675/24.
ОСОБА_1 з вказаною ухвалою суду не погодилася та звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм чинного законодавства, просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 17.09.2025; скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.09.2025; ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_1 про правонаступництво.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує про наступне:
- у даному випадку наявний юридичний факт неукладення Основного договору у вставлений строк, що призвело до припинення Попереднього договору, відповідно до норм ЦК України;
- у ЦК України наявні загальні норми, відповідно до яких у Боржника виникло зобов`язання з повернення отриманих від Кредиторів коштів. Зокрема, як зазначено у постанові КГС ВС від 18.06.2025 у справі №922/1654/24, ч. 2 ст. 693 ЦК України передбачено наступне: «якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати». Тобто, обов`язок Боржника повернути сплачені кошти Кредиторам фактично виник на підставі загальних норм ЦК України;
- єдине право, що виникло та могло виникнути у Кредиторів в результаті укладення відповідних Попередніх договорів - це вимагати від Боржника виконання зобов`язання щодо укладення основного договору у встановлений Попереднім договором строк (що відповідає п. 2.1 Попередніх договорів, укладених з Боржником);
- факт порушення строку виконання Попереднього договору Боржником, що полягає у неукладенні у встановлений строк Основного договору, є преюдиційним;
- після припинення зобов`язання за Попередніми договорами у зв`язку з неукладенням Основних в строк до 3 кварталу 2022 року, у Кредиторів припинилося («зникло») право вимагати укладення Основного договору; 
- на підставі системного аналізу норм та висновків Верховного Суду є очевидним, що право вимоги повернення коштів (авансу) виникло не на підставі припиненням договірних відносин (зобов`язання за договором), а у зв`язку припиненням з таких відносин; 
- у договорах прямо встановлено, що «особливий» порядок відступлення права вимоги поширюється виключно на вимогу, яка виникає з самого Договору, а не у зв`язку з іншими обставинами, зокрема, неукладенням Основного договору в строк та, як наслідок, припинення зобов`язання; 
- уступка права вимоги оформлюється Сторонами договором про розірвання Попереднього договору та укладанням з особою, яка набула право вимоги, нового Договору на таких же умовах або договором про внесення змін. Тобто, для оформлення правонаступництва за Попередніми договорами, крім виплати 2%, також необхідно розірвати первинний Попередній договір та укласти новий або договір про внесення змін. Загальновідомим є той факт, що для розірвання відповідного договору останній повинен існувати, бути чинним; 
- предмет договорів цесії з Кредиторами: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , є зовсім іншим, ніж в усіх інших договорах, на що суд уваги не звернув;
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.10.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№2126Х від 07.10.2025) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.09.2025 у справі №922/1675/24 залишено без руху з підстав відсутності доказів направлення копії апеляційної скарги з додатками на адресу кредиторів: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_22 , ОСОБА_21 .
В строк, наданий судом, від апелянта надійшла заява (вх.№12455 від 23.10.2025) про усунення недоліків апеляційної скарги на виконання вимог ухвали суду від 13.10.2025. Зокрема, апелянтом надано докази направлення копії апеляційної скарги з додатками вищевказаним учасникам справи.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.10.2025 поновлено ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження у справі №922/1675/24. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (вх.№2126Х від 07.10.2025) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.09.2025 у справі №922/1675/24. Витребувано з Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/1675/24.
28.10.2025 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №922/1675/24 (вх.№12624).
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.11.2025 призначено апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№2126Х від 07.10.2025) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.09.2025 у справі №922/1675/24 до розгляду на « 11» грудня 2025 р. об 11:45 год у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61022, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132.
Від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ретто, ЛТД» надійшли письмові пояснення (вх.№14294 від 11.12.2025), в яких останнє просить у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.09.2025 у справі №922/1675/24 відмовити; ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.09.2025 у справі №922/1675/24 - залишити без змін.
Від представника Приватного підприємства «АЙ КІВІ» - Харченка К.С. надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи (вх.№14296 від 11.12.2025) у зв`язку з його участю в іншому судовому засіданні.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.12.2025 розгляд справи №922/1675/24 відкладено на 08 січня 2026 року о 10:45 год у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.01.2026 задоволено клопотання представника Приватного підприємства «АЙ КІВІ» - адвоката Харченка К.С. про його участь у судових засіданнях Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №922/1675/24 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного представника. Задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ретто, ЛТД» - адвоката Камінської А.А. про її участь у судових засіданнях Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №922/1675/24 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного представника. Судове засідання у справі №922/1675/24, яке призначено на 08.01.2026 о 10:45 год, та подальші судові засідання у даній справі постановлено провести за участю представника Приватного підприємства «АЙ КІВІ» - адвоката Харченка К.С. та представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ретто, ЛТД» - адвоката Камінської А.А. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаних заявників.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.01.2026 розгляд справи №922/1675/24 відкладено на 29 січня 2026 року о 10:45 год у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132.
Від Товариства з обмеженою відповідальністю «Ретто, ЛТД» надійшли додаткові пояснення (вх.№1123 від 27.01.2026).
Від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про залишення пояснень боржника без розгляду (вх.№1146 від 28.01.2026). 
В обґрунтування поданого клопотання апелянт посилається на те, що пояснення боржника є відзивом на апеляційну скаргу, проте подані з пропуском строку на їх подання, процесуальним наслідком чого є залишення останніх без розгляду. 
Водночас, колегія суддів зазначає про відсутність підстав вважати подані додаткові пояснення відзивом на апеляційну скаргу. Право на надання пояснень суду, наведення своїх доводів, міркувань щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечень проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб передбачено положеннями статті 42 Господарського процесуального кодексу України. З огляду на що суд зазначає про відсутність підстав залишення без розгляду поданих представником боржника додаткових пояснень. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.01.2026 задоволено клопотання арбітражного керуючого Кошовського Сергія Васильовича про його участь у судових засіданнях Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №922/1675/24 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного заявника. Судове засідання у справі №922/1675/24, яке призначено на 29.01.2026 о 10:45 год, та подальші судові засідання у даній справі постановлено провести за участю арбітражного керуючого Кошовського С.В. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного заявника.
У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 29.01.2026 представник кредиторів-фізичних осіб та арбітражний керуючий підтримали вимоги апеляційної скарги, просили скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про правонаступництво. Представник ініціюючого кредитора та боржника заперечили проти вимог апеляційної скарги, просили залишити скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду – без змін.
Учасники провадження у справі про банкрутство про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином шляхом доставлення ухвали про призначення справи до розгляду в електронні кабінети учасників справи в системі «Електронний Суд» та направлення рекомендованим повідомленням про вручення.
Ураховуючи те, що суд не визнавав обов`язковою явку учасників справи, судом здійснено дії щодо їх належного повідомлення про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, забезпечення судом реалізації учасниками судового процесу права приймати участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції, сприяння у наданні їм достатнього часу для належної підготовки своєї позиції та поданні процесуальних документів, констатуючи достатність матеріалів для апеляційного перегляду справи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи в даному судовому засіданні. 
Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та поясненнях доводи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вказує про наступне.
Предметом апеляційного перегляду у даній справ є питання обґрунтованості рішення суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні заяви про заміну кредиторів фізичних-осіб правонаступником – ОСОБА_1 . 
За змістом статті 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 517 цього Кодексу первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
За змістом статті 52 ГПК України у разі заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.
Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.
Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права, фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним. У кожному конкретному випадку, для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.
Питання правонаступництва у справі про банкрутство врегульовано статтею 43 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), відповідно до якої у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.
Водночас суд вказує, що існує істотна відмінність між регулюванням правонаступництва у справі про банкрутство, передбаченого нормами КУзПБ, і процесуальним правонаступництвом у позовному провадженні, передбаченим ГПК України.
Процедура банкрутства поєднує в собі як розгляд процедурних питань, пов`язаних саме із здійсненням провадження у справі про банкрутство, так і вирішення спорів, стороною в яких є боржник, які розглядаються за позовом сторони, тобто в позовному провадженні, тим судом, який відкрив провадження у справі про банкрутство.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.02.2020 у справі №918/335/17 дійшла висновку про те, що судові рішення у процедурі банкрутства можна поділити на дві групи:
Перша з них стосується не вирішення спорів, а розв`язання специфічних питань, притаманних саме процедурам банкрутства, тобто непозовному провадженню: про відкриття провадження у справі про банкрутство, про припинення дії мораторію щодо майна боржника, про закриття провадження у справі про банкрутство, про затвердження плану санації, про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, про призначення керуючого санацією, ліквідатора тощо.
Друга група стосується виключно вирішення спорів. До неї належать судові рішення щодо розгляду спорів, у межах справи про банкрутство, стороною в яких є боржник. Такі спори розглядаються за позовом сторони, тобто в позовному провадженні. Хоча вони вирішуються тим судом, який відкрив провадження у справі про банкрутство, ці спори не стосуються непозовного провадження, яке врегульоване КУзПБ, а тому регламентуються правилами про позовне провадження, встановленими у Господарському процесуальному кодексі України.
Питання заміни кредитора правонаступником, що врегульовано нормами спеціального законодавства (стаття 43 КУзПБ), належить до першої групи питань.
Щодо спорів, які згідно зі статтею 7 КУзПБ розглядаються за правилами позовного провадження в межах справи про банкрутство мають застосовуватися загальні положення щодо правонаступництва, передбачені ГПК України, і зокрема статтею 52 цього Кодексу. Для заміни кредитора у справі про банкрутство, вимоги якого включено до реєстру кредиторських вимог, правонаступником, мають застосовуватися спеціальні норми законодавства про банкрутство (стаття 43 КУзПБ).
При цьому, з урахуванням приписів частини шостої статті 12 ГПК України, норми Кодексу України з процедур банкрутства застосовуються переважно як спеціальні норми права. У випадках відсутності в спеціальному Законі з питань банкрутства (КузПБ) іншого врегулювання інституту правонаступництва, норми чинного ГПК України мають застосовуватися як загальні норми процесуального права.
Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 27.02.2020 у справі № 911/806/17.
Розгляд у справі про банкрутство заяви про заміну кредитора правонаступником в порядку статті 43 КУзПБ за правових підстав, передбачених статтями 512, 514 ЦК України, вимагає оцінки судом аргументів заявника щодо зазначених ним підстав для здійснення заміни кредитора правонаступником, відповідно, дослідження та оцінки судом відповідних доказів, зокрема тих, на які послався заявник у цій справі, обґрунтовуючи та підтверджуючи свої вимоги, при зверненні із відповідною заявою у цій справі.
Колегія суддів вказує, що суд, вирішуючи у справах про банкрутство за заявою правонаступника питання щодо заміни первісного кредитора правонаступником має виходити з того, що заява правонаступника повинна містити виклад обставин, що обґрунтовують таке правонаступництво, розмір вимог нового кредитора із визначенням їх черговості та визначенням їх правової природи за укладеним договором відступлення прав вимоги (конкурсні, поточні, забезпечені або не забезпечені заставою майна боржника), з окремим виділенням суми неустойки (штрафу, пені).
При цьому, за змістом норм КУзПБ суд має встановити ці обставини та обґрунтувати у своєму рішенні підстави відхилення або прийняття доводів та обставин, на які посилається правонаступник, зазначити розмір вимог, щодо яких здійснюється таке правонаступництво та їх черговість, оскільки за наслідком прийняття такого рішення вносяться зміни до затвердженого реєстру вимог кредиторів.
Також суд має враховувати, що вимоги кредитора мають бути чинними на момент розгляду заяви кредитора судом, інакше їх визнання може перешкодити визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів іншої особи, яка набула прав вимоги первісного (первісних кредиторів у випадку декількох відступлень прав вимоги) або обліку в реєстрі вимог, які припинили своє існування (погасилися), внаслідок чого кількість голосів кредиторів може не відображати реального пасиву конкурсних вимог до боржника.
Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 19.05.2021 у справі №925/236/15. 
Як, вбачається з матеріалів справи, ухвалою попереднього засідання Господарського суду Харківської області від 04.12.2024 суд визнав наступний розмір грошових вимог кредиторів, що повинні були бути внесеними розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів:
- Приватного підприємства «Ай Ківі» в сумі 7 671 284,19 грн. (з яких 7 400 000,00 грн основного боргу та 184 123,27 грн пені, 56 880,92 грн – судовий збір за подання позовної заяви про стягнення заборгованості у справі 922/1675/24, 30 280,00 судовий збір за звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство у даній справі);
- ОСОБА_3 у загальному розмірі 644 254,00 грн., з яких: 638 198,00грн. – сума основного боргу та 6056,00 грн. судовий збір;
- ОСОБА_4 у загальному розмірі 193 848,00 грн., з яких: 187 792,00 грн. – сума основного боргу та 6056,00 грн. судовий збір;
- ОСОБА_5 у загальному розмірі 193 848,00 грн., з яких: 187 792,00 грн. – сума основного боргу та 6056,00 грн. судовий збір;
- ОСОБА_6 у загальному розмірі 284 337,83 грн., з яких: 278 281,83 грн. - сума основного боргу та 6056,00 грн. судовий збір;
- ОСОБА_7 у загальному розмірі 423 870,70 грн., з яких - 417 814,70 грн. сума основного боргу та 6056,00 грн. судовий збір;
- ОСОБА_1 у загальному розмірі 1 138 368,08 грн., з яких: 1132 312,08 грн. - сума основного боргу та 6056,00 грн. судового збору;
- ОСОБА_8 до боржника у загальному розмірі 647 733,89 грн., з яких: 641 677,89 грн. - сума основного боргу та 6056,00 грн. судового збору;
- ОСОБА_9 у загальному розмірі 280 830,95 грн., з яких 274 774,95 грн. - сума основного боргу та 6056,00 грн. судового збору;
- ОСОБА_10 у загальному розмірі 657 594,44 грн., з яких: 651 538,44 грн. - сума основного боргу та 6056,00 грн. судового збору;
- ОСОБА_11 у загальному розмірі 305 131,61 грн., з яких 299 075,61 грн. - сума основного боргу та 6056,00 грн. судового збору;
- ОСОБА_12 у загальному розмірі 121 164,42 грн., з яких 115 108,42 грн. - сума основного боргу та 6056,00 грн. судового збору;
- ОСОБА_13 у загальному розмірі 446 273,52 грн., з яких 440 217,52 грн. - сума основного боргу та 6056,00 грн. судового збору;
- ОСОБА_14 у загальному розмірі 542 981,10 грн., з яких: 536 925,10 грн. - сума основного боргу та 6056,00 грн. судового збору;
- ОСОБА_15 у загальному розмірі 385 666,25 грн., з яких: 379 610,25 грн. - сума основного боргу та 6056,00 грн. судового збору;
- ОСОБА_16 у загальному розмірі 435 216,51 грн., з яких: 429 160,51 грн. - сума основного боргу та 6056,00 грн. судового збору;
- ОСОБА_17 у загальному розмірі 242 585,24 грн., з яких: 236 529,24 грн. - сума основного боргу та 6056,00 грн. судового збору;
- ОСОБА_18 у загальному розмірі 584 073,57 грн., з яких: 578 017,57 грн. - сума основного боргу та 6056,00 грн. судового збору;
- ОСОБА_19 у загальному розмірі 292 355,94 грн., з яких: 286 299,94 грн. - сума основного боргу та 6056,00 грн. судового збору;
- ОСОБА_20 у загальному розмірі 292 355,94 грн., з яких: 286 299,94 грн. - сума основного боргу та 6056,00 грн. судового збору;
- ОСОБА_21 у загальному розмірі 292 314,48 грн., з яких: 286 258,48 грн. - сума основного боргу та 6056,00 грн. судового збору;
- ОСОБА_22 у загальному розмірі 390 622,54 грн., з яких: 384 566,54 грн. - сума основного боргу та 6056,00 грн. судового збору.
З матеріалів справи вбачається, що 03.12.2024 укладений Договір відступлення права вимоги (цесії), засвідчений ПН ХМНО Кошель Т.В., № 1322 з Долгополовим Олексієм Олександровичем, за умовами якого Монастирна Ірина Анатоліївна набуває право вимоги у сумі 440 217,52 грн та 6 056,00 грн судового збору.
18.12.2024 укладено Договір відступлення права вимоги (цесії), засвідчений ПН ХМНО Кошель Т.В., № 1412 з ОСОБА_15 , за умовами якого Монастирна Ірина Анатоліївна набуває право вимоги у сумі 379 610,25 грн та 6 056,00 грн судового збору.
06.12.2024 укладено Договір відступлення права вимоги (цесії), засвідчений ПН ХМНО Кошель Т.В., № 1342 з ОСОБА_12 , за умовами якого Монастирна Ірина Анатоліївна набуває право вимоги у сумі 115 108,42 грн та 6 056,00 грн судового збору.
04.12.2024 укладено Договір відступлення права вимоги (цесії), засвідчений ПН ХМНО Кошель Т.В., № 1332 з Зубенком Олександром Юрійовичем, за яким Монастирна Ірина Анатоліївна набуває право вимоги у сумі 641 677,89 грн та 6 056,00 грн судового збору.
04.12.2024 укладено Договір відступлення права вимоги (цесії), засвідчений ПН ХМНО Кошель Т.В., № 1333 з ОСОБА_7 за умовами Монастирна Ірина Анатоліївна набуває право вимоги у сумі 417 814,70 грн та 6 056,00 грн судового збору.
04.12.2024 укладено Договір відступлення права вимоги (цесії), засвідчений ПН ХМНО Кошель Т.В., № 1329 з Золотоус Оленою Вікторівною, за умовами якого Монастирна Ірина Анатоліївна набуває право вимоги у сумі 299 075,61 грн та 6 056,00 грн судового збору.
18.12.2024 укладено Договір відступлення права вимоги (цесії), засвідчений ПН ХМНО Кошель Т.В., № 1418 з Колісником Віталієм Вікторовичем, за умовами якого Монастирна Ірина Анатоліївна набуває право вимоги у сумі 651 538,44 грн та 6 056,00 грн судового збору.
27.01.2025 укладено Договір відступлення права вимоги (цесії), засвідчений ПН ХМНО Кошель Т.В., № 119 з Корсун Галиною Олексіївною, за умовами якого Монастирна Ірина Анатоліївна набуває право вимоги у сумі 429 160,51 грн та 6 056,00 грн судового збору.
05.12.2024 укладено Договір відступлення права вимоги (цесії) з Сниткіним Володимиром Валерійовичем, за умовами якого Монастирна Ірина Анатоліївна набула право вимоги у сумі 187 792,00 грн та 6 056,00 грн судового збору.
03.04.2025 укладено Договір відступлення права вимоги (цесії) з Гром Світланою Григорівною, за умовами якого Монастирна Ірина Анатоліївна набуває право вимоги у сумі 638 198,00 грн та 6 056,00 грн.
03.04.2025 укладено Договір відступлення права вимоги (цесії) з Вайнштейн Олегом В`ячеславовичем, за умовами якого Монастирна Ірина Анатоліївна набула право вимоги у сумі 187 792,00 грн та 6 056,00 судового збору.
18.12.2024 укладено Договір відступлення права вимоги (цесії), засвідчений ПН ХМНО Кошель Т.В., № 1416 з Калінченковим Олегом Вікторовичем, за умовами якого Монастирна Ірина Анатоліївна набуває право вимоги у сумі 236 529,24 грн та 6 056,00 грн судового збору.
11.07.2025 укладено Договір відступлення права вимоги (цесії), засвідчений ПН ХМНО Кошель Т.В., № 1098 з Шахом Олексієм Анатолійовичем, за умовами якого Монастирна Ірина Анатоліївна набуває право вимоги у сумі 578 017,57 грн та 6 056,00 грн судового збору.
18.12.2024 укладено Договір відступлення права вимоги (цесії), засвідчений ПН ХМНО Кошель Т.В., № 1415 з Тимохіною Тетяною Вікторівною, за умовами якого Монастирна Ірина Анатоліївна набуває право вимоги у сумі 274 774,95 грн та 6 056,00 грн судового збору.
19.12.2024 укладено Договір відступлення права вимоги (цесії), засвідчений ПН ХМНО Кошель Т.В., № 1425 з Єрьоменко Юлією Анатоліївною, за умовами якого Монастирна Ірина Анатоліївна набуває право вимоги у сумі 286 299,94 грн та 6 056,00 грн судового збору.
19.12.2024 укладено Договір відступлення права вимоги (цесії), засвідчений ПН ХМНО Кошель Т.В., № 1426 з ОСОБА_19 , за умовами якого Монастирна Ірина Анатоліївна набуває право вимоги у сумі 286 299,94 грн та 6 056,00 грн судового збору.
19.12.2024 укладено Договір відступлення права вимоги (цесії), засвідчений ПН ХМНО Кошель Т.В., № 1424 з ОСОБА_22 , за умовами якого Монастирна Ірина Анатоліївна набуває право вимоги у сумі 384 566,54 грн та 6 056,00 грн судового збору.
28.01.2025 укладено Договір відступлення права вимоги (цесії), засвідчений ПН ХМНО Кошель Т.В., № 123 з ОСОБА_21 , за умовами якого Монастирна Ірина Анатоліївна набуває право вимоги у сумі 286 258,48 грн та 6 056,00 грн судового збору.
Дослідивши договори відступлення, судом встановлено, що п.1 всіх договорів, крім договорів цесії з Кредиторами: Сниткін В.В., ОСОБА_3 та Вайнштейн О.В., є ідентичними та пунктом 1 договорів передбачено, що:
« 1. У порядку та на умовах, визначених Даним Договором, Цедент відступає Цесіонарієві, а Цесіонарій набуває право вимоги, належне Цедентові, і стає кредитором за Попереднім договором, (зазначені відповідні реквізити попереднього договору) укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ретто, ЛТД», код 14099261 (надалі іменується «Боржник») і Цедентом та Ухвалою Господарського суду Харківської області (зазначена ухвала визнання кредиторських вимог) справа №922/1675/24, дата набрання законної сили: …».
Пунктом 1 договорів цесії з Кредиторами: Сниткін В.В., ОСОБА_3 та Вайнштейн О.В передбачено, що « 1. У порядку та на умовах, визначених Даним Договором, Цедент відступає Цесіонарієві, а Цесіонарій набуває право вимоги, належне Цедентові, і стає кредитором у правовідносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Ретто, ЛТД», код 14099261 (надалі іменується «Боржник»), що виникли у зв`язку зі сплатою Цедентом гроших коштів на користь боржника на виконання Попереднього договору, укладеного між Боржником і Цедентом (незалежно від дійсності зазначеного договору), а саме: поверненням сплачених коштів цеденту, а також стає кредитором боржника у справі про банкрутство в сумі визнаних грошових вимог відповідно до ухвали Господарського суду Харківської області про визнання кредиторських вимог Цедента до Боржника». 
Пунктом 2 всіх договорів передбачена безоплатність договору цесії, а саме п. 2. Сторони домовились, що цей Договір є безоплатним, тобто права по зобов`язанню переходять до Цесіонаря без якогось зустрічного надання.
А пунктом 3 договорів визначено, що за Даним Договором Цесіонарій набуває право вимагати від Боржника належного виконання таких обов`язків:
- сплати грошових коштів, належних (ПІБ первісного кредитора - Цедент) у загальному розмірі (сума грошового зобов`язання);
- сплати судового збору за подачу заяви з грошовими вимогами до боржника у розмірі (сума грошового зобов`язання).
При дослідженні наданих договорів в сукупності з матеріалами справи, судом встановлено, що вимоги вказаних кредиторів виникли внаслідок неналежного виконання боржником умов Попередніх договорів, укладених цими кредиторами з ТОВ «Ретто, ЛТД».
Зокрема, під час розгляду заяв з грошовими вимогами в попередньому засіданні судами було встановлено, що саме Попередній договір став підставою для виникнення у кредиторів грошових вимог до боржника, а грошове зобов`язання з повернення авансу у зв`язку з неналежним виконанням умов Попереднього договору є договірним та немає підстав вважати його зобов`язанням пов`язаним із заподіянням збитків. У зв`язку з цим й було застосовано п. 1.1.4 відповідних Попередніх договорів, яким визначено порядок сплати всіх платежів за цими договорами в національній валюті України із урахуванням офіційного курсу долару США до національної валюти України, встановленому НБУ станом на дату визначення зобов`язання.
Така позиція була підтримана апеляційною та касаційною інстанцією під час перегляду ухвали попереднього засідання за відповідними скаргами.
В подальшому між ОСОБА_1 та 18-ма кредиторами були укладені безоплатні договори відступлення права вимоги (цесії) щодо грошових зобов`язань боржника, які ґрунтуються на Попередніх договорах, укладених первісними кредиторами з ТОВ «Ретто, ЛТД».
Водночас, умовами вказаних Попередніх договорів, а саме в пунктах 2.8. передбачено наступне: 
У випадку відступлення права вимоги за цим Договором Стороною 2 (кредитор) на користь третьої особи, Сторона 2 сплачує Стороні 1 грошову суму в розмірі 2 (двох) % (відсотків) від вартості Квартири, передбаченої пунктом 1.1.3. цього Договору. Зазначена грошова сума не включає податок на додану вартість та/або інших грошових утримань зі Сторони 2 відповідно до чинного законодавства України.
Зазначена уступка права вимоги оформлюється Сторонами договором про розірвання цього Договору та укладанням з особою, яка набула право вимоги, нового Договору на таких же умовах або договором про внесення змін.
Таким чином, сторонами досягнуто згоди стосовно можливості заміни сторони, в тому числі, заміни кредитора у зобов`язанні, лише за наявності взаємної згоди та передачу прав та/чи обов`язків третій особі, яка б була оформлена письмово.
Водночас, як вбачається з матеріалів справи, відсутні докази на підтвердження узгодження кредиторами з боржником умов відступлення права вимоги на користь ОСОБА_1 та укладення відповідних договорів або внесення змін до Попередніх договорів.
Суд першої інстанції відхилив доводи заявника про те, що підставами виникнення зобов`язань є юридичні факти. Сам закон не є підставою виникнення зобов`язань, він лише зазначає, з яких юридичних фактів вони виникають. Зобов`язання можуть виникати на підставі одного юридичного факту чи декількох. Юридичні факти не лише породжують ті чи інші зобов`язання, а й є підставою їх зміни чи припинення.
Місцевий господарський суд дійшов висновку, що грошові вимоги вказаних кредиторів виникли саме на підставі укладених між ними та боржником Попередніх договорах. При цьому ухвала попереднього засідання суду від 04.12.2025 про визнання вказаних вимог лише формалізувала вказаних осіб як кредиторів, які набули такий статус в цій справі, проте така ухвала не може бути підставою виникнення відповідного зобов`язання.
Водночас апелянт наполягає, що обов`язок Боржника повернути сплачені кошти Кредиторам фактично виник на підставі загальних норм ЦК України.
Колегія суддів зазначає, що частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Згідно ж з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
У постанові Верховного Суду від 11.02.2020 у справі №903/527/19 зокрема, зазначено, що поняття «зобов`язання» і «договір» мають різний, відмінний одне від одного правовий характер і тому «припинення зобов`язання» та «припинення договору» не є тотожними одне одному.
Відповідно до статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. 
Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. 
Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. 
Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. 
Попередній договір щодо купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва або майбутнього об`єкта нерухомості підлягає нотаріальному посвідченню. 
Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором цивільного законодавства. 
Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.
У даній справі зобов`язання щодо укладання основного договору купівлі-продажу виникло на підставі Попереднього договору.
Попередніми договорами встановлено зобов`язання укласти основний договір купівлі-продажу квартири, тобто, мають місце зустрічні зобов`язання з боку ТОВ «РЕТТО, ЛТД» передати у власність квартиру покупцю, а з боку покупця – сплатити повну вартість цієї квартири.
Строк укладання Основного договору визначений у п.1.1. Попереднього договору – протягом 30 днів з дня реєстрації права власності на квартиру за ТОВ «РЕТТО, ЛТД».
Пунктом 2.7. Попереднього договору визначено плановий строк введення в експлуатацію Житлового будинку, де мали знаходитись відповідні квартири.
Як вбачається з матеріалів справи та загальнодоступних відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, грошові вимоги зазначених вище кредиторів фізичних осіб оскаржувались Боржником в апеляційній та касаційній інстанціях.
При цьому, під час перегляду кредиторських вимог у касаційному порядку Верховний Суд зазначив, що з моменту офіційної публікації оголошення про порушення щодо боржника провадження у справі про банкрутство є таким, що фактично настав, строк виконання усіх зобов`язань боржника, які виникли до моменту порушення щодо нього провадження у справі про банкрутство, і незалежно від настання строку їх виконання.
Таким чином, Верховний Суд не встановлював порушення ТОВ «РЕТТО, ЛТД» строку виконання зобов`язання щодо укладання основного договору, а констатував факт, що у будь-якому разі строки наступили внаслідок відкриття стосовно боржника провадження у справі про банкрутство та офіційної публікації оголошення про порушення щодо боржника провадження у справі про банкрутство.
При цьому, судом касаційної інстанції встановлено, що вимоги кредиторів, пред`явлені до Боржника, є грошовими, мають правову природу авансу, та ґрунтуються на укладених між Боржником та фізичними особами (кредиторами) Попередніх договорах. Судами не було встановлено, що Попередні договори, на підставі яких були заявлені кредиторські вимоги, є припиненими чи розірваними. 
Таким чином, Верховний Суд не встановлював факту припинення Попереднього договору, а, з посиланням на не укладання Основного договору, зазначив, що сплачений кредитором платіж є авансовим (оплатою частини вартості квартири) і підлягає поверненню через не укладання основного договору, а не через припинення Попереднього договору. Тобто, по суті це є поверненням частини оплати за товар, що не був переданий покупцю. 
Умовами Попереднього договору передбачено строки його дії, а саме: 
«П.5.1. Цей договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами i діє до моменту укладання Сторонами Основного договору, або до повною виконання обов`язків за цим Договором. 
П.5.2. У випадку не укладення Основного договору в строк, передбачений п. 1.1. цього Договору з вини Сторони 2 або відмови Сторони 2 вiд виконання зобов`язань за Договором, Сторона 1 зобов`язана протягом З0 (тридцяти) банківських днів з дня отримання відповідної письмової вимоги від Сторони 2 повернути їй все набуте за цим Договором, за виключенням штрафу в розмірі 10% (десять відсотків) від загальної вартості Квартири, передбаченої пунктом 1.1.3. Договору, а також в повному обсязі компенсувати завдані таким не укладення або відмовою Стороні l збитки.». 
Тобто, Попередній договір не передбачає автоматичного припинення самого правочину внаслідок не укладання Основного договору. 
Сторони не домовлялись про розірвання договору - заяви про розірвання Попередніх договорів ні кредиторами, ні їхнім представником до Боржника не подавались, а рішення суду про розірвання договору – відсутнє. 
Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. 
Таким чином, припинення зобов`язання укласти Основний договір не тягне за собою розірвання Попереднього договору та припинення інших умов такого правочину.
Таким чином, станом на момент розгляду справи, відсутня домовленість сторін про розірвання Попереднього договору, відсутнє одностороннє розірвання за ініціативою будь-якої сторони, та відсутнє рішення суду про розірвання попереднього договору.
Крім того, як вже було зазначено та правомірно встановлено судом першої інстанції, жоден з кредиторів, які уклали з ОСОБА_1 договір відступлення права вимоги (цесії), на виконання п.2.8. Попередніх договорів не сплатив на користь ТОВ «РЕТТО, ЛТД» грошову суму в розмірі 2 (двох) % (відсотків) від вартості Квартири та не повідомив Боржника про укладання договорів відступлення права вимоги (цесії) та про розірвання Попередніх договорів. 
Монастирна І.А. не зверталась до ТОВ «РЕТТО, ЛТД» з повідомленням про необхідність укладання з нею нового Попереднього договору або договору про внесення змін до Попереднього договору.
Також, необхідно зазначити, що укладання зазначеними вище фізичними особами та ОСОБА_1 нотаріально посвідчених договорів відступлення права вимоги (цесії) із посиланням в преамбулі цих договорів на ст. ст. 512-519 ЦК України щодо заміни сторони у зобов`язанні, підтверджує, що на момент укладення договорів відступлення права вимоги сторони цих договорів вважали Попередній договір і зобов`язання за ним чинними.
Крім цього, на підтвердження того, що Апелянт та кредитори вважали, що на момент укладання Договорів цесії Попередні договори не є припиненими чи розірваними, а зобов`язання за цими договорами є чинними, свідчить наступне.
Відповідно до ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
В свою чергу, під час укладання договорів цесії сторони дотримувались форми цього правочину відповідно до вимог ст. 513 ЦК України (на яку сторони посилаються в преамбулі укладених договорів цесії), яка має відповідати формі Попереднього договору, на підставі якого виникло зобов`язання.
Так, 15-ть договорів цесії укладені у нотаріальній формі на підставі відповідних Попередніх договорів, які також були укладені у нотаріальній формі, тобто вчинилися у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання.
Три договори цесії укладені у простій письмовій формі на підставі відповідних Попередніх договорів, які укладені у простій письмовій формі і визнані судом нікчемними.
Крім того, за приписами ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. 
Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Згідно зі ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
У зобов`язанні, встановленому у Попередніх договорах Сторони визначили грошовий еквівалент в іноземній валюті. При цьому, перерахування грошових коштів за Попередніми договорами відбувалося у національній валюті – гривні.
Таким чином, визначення розміру вимоги у грошовому еквіваленті в іноземній валюті підтверджує чинність Попередніх договорів, оскільки саме така умова була в них визначена. Зважаючи на те, що перерахування грошових коштів за вказаними договорами було здійснено у гривні, то у разі припинення зобов`язання боржник мав би повертати грошові кошти без застосування такої умови.
Стосовно доводів боржника про те, що суд першої інстанції не звернув уваги, що предмет договорів цесії з Кредиторами: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , є зовсім іншим, ніж в усіх інших договорах, колегія суддів вказує про наступне.
За приписами ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. 
У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. 
Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. 
Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. 
Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін.
Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.
Як вже було зазначено вище, відповідно до ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. 
В свою чергу, три Попередні договори були укладені у простій письмові формі та визнані судом нікчемними у зв`язку з недотриманням нотаріальної форми.
Враховуючи норми ст. 513 ЦК України такі договори не породжують жодних прав і обов`язків для сторін та не можуть бути підставою для відступлення права вимоги за ними.
Отже, оскільки, похідні правочини, укладені на підставі недійсного правочину, також є недійсними і сторони не мають права змінювати наслідки такої недійсності.
Таким чином, укладання похідного правочину (договорів цесії) на підставі нікчемного правочину (Попередніх договорів у простій письмовій формі) призводить до нікчемності похідного правочину, адже неможливо дотриматись принципу дійсності вимоги, якщо вона ґрунтується на недійсному правочині (який вказаний у цесії). 
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів зазначає про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну кредиторів правонаступником у справі №922/1675/24.
Статтею 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при прийнятті судом першої інстанції оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження. А тому суд залишає скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даному випадку суд апеляційної інстанції вважає, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.
Ураховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені апелянтом, у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. 
Відповідно до частини 3 статті 273 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу, постанову суду першої інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.
24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан, який продовжено до 03.02.2026 (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21.10.2025 № 4643-IX). 
Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.
При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.
З огляду на поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку встановленого статтею 273 ГПК України.
Керуючись статтями 129, 269, 270, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Монастирної Ірини Анатоліївни залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.09.2025 у справі №922/1675/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 09.02.2026.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов 

Суддя О.І. Склярук