Справа № 555/956/25
Номер провадження 2/555/245/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

"14" жовтня 2025 р. 
Березнівський районний суд Рівненської області в складі :
головуючий суддя - Старовецька Ю.В. 
при секретарі - Григорієвій В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

В С Т А Н О В И В:

ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» звернувся із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стислий виклад позиції позивача.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ОСОБА_1 10.05.2024 р., в особистому кабінеті на офіційному сайті ТОВ «ФК «Кредіплюс», за допомогою одноразового ідентифікатора, укладено Кредитний договір № 138848. Відповідно до умов Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 13334.00 грн., який надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 10000.50 грн. на № рахунку/картки Позичальника № НОМЕР_1 , у національній валюті; у розмірі 3333.50 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини, строком на 56 днів. Виходячи з вищевказаного, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, однак позичальником не виконується зобов`язання щодо повернення кредиту та плати за користування ним, в зв`язку з чим станом на 25.03.2025 p., утворилась заборгованість у розмірі 21641,04 грн., що складається з заборгованості за сумою кредиту в розмірі 13334 грн., по процентам в розмірі 7806,04 грн., за комісією 501 грн.
10.10.2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та Позивач уклали Договір факторингу № 10102024 згідно умов якого, Позивач набув право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 139848 від 10.05.2024 року.
З урахуванням наведеного, позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати у розмірі 2422.40 грн. та професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
08.05.2025 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі.
Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.
Представник позивача згідно письмової заяви підтримав позовні вимоги в повному об`ємі, просить розглядати справу у його відсутності; у випадку неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце його проведення була повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, яким особі було надіслано судову повістку (поштове відправлення №0610277683604, отримано 20.09.2025 року).
Відповідно до ч.1 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення судової повістки під розписку.
На підставі вказаного положення ЦПК України суд приходить до висновку, що відповідач був належним чином та своєчасно сповіщений про час та місце судового засідання.
Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.
У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року «Пономарьов проти України» Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Будь-які інші заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.
Зі згоди позивача, що викладена у письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
Судом встановлено, що ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ОСОБА_1 10.05.2024 р., в особистому кабінеті на офіційному сайті ТОВ «ФК «Кредіплюс», за допомогою одноразового ідентифікатора, уклали Договір про споживчий кредит № 138848. Відповідно до умов Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 13334.00 грн., який надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 10000.50 грн. на № рахунку/картки Позичальника № НОМЕР_1 , у національній валюті; у розмірі 3333.50 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини, строком на 56 днів.
Згідно п.2.2.1. Договору про споживчий кредит № 138848, сума (загальний розмір) кредиту становить 13334.00 грн. надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 10000.50 грн. на № рахунку/ картки Позичальника № НОМЕР_1 , у національній валюті; у розмірі 3333.50 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини. 
Відповідно до п.2.5. Договору про споживчий кредит № 138848, комісія за надання кредиту складає 3333,50 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 25,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредиту,якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено. Отже, відразу після вчинених дій Відповідача, 10.05.2024 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДІПЛЮС" ініціювало переказ коштів згідно договору на платіжну картку № НОМЕР_2 , що в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію Кредитодавця.
Згідно Довідки №4, ТОВ «ФК «КредіПлюс» повідомляє про успішність операцій, в тому числі із отримання ОСОБА_1 кредитних коштів 10.05.2024 року.
10.10.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та Позивач уклали Договір факторингу № 10102024 згідно умов якого, Позивач набув право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 139848 від 10.05.2024. 
Згідно з п.1.1. Договору факторингу Клієнт передає (відступає) Фактору за плату, а Фактор приймає належні Клієнту грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Клієнтом і Боржниками (Портфель Заборгованості). Відповідно до вищезгаданого договору, Клієнт відступив Фактору Права Вимоги за укладеним кредитним договором згідно Реєстру Боржників, в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги. Реєстр Боржників- погоджений Сторонами список з переліком персональних даних Боржників (ім`я, прізвище, ідентифікаційний номер) і розмірів грошових зобов`язань кожного з Боржників із зазначенням суми заборгованості, а також інші дані про Боржника у разі їх наявності у Клієнта, разом з додатком у електронному вигляді. Форма Реєстру наведена в Додатку №1 до цього Договору, форма електронного реєстру наведена у Додатку № 1-1 до цього Договору. За цим Договором Клієнт передає, а Фактор приймає Права Вимоги в розмірі Портфеля Заборгованості (вказується в Реєстрі боржників).
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).
В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст.639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч.1 ст.1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст.1077 Цивільного кодексу). 
Визначення факторингу міститься у ст.49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів. 
Відповідно до ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. 
Частиною 1 ст.1078 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 
Враховуючи наведене, Позивачем належним чином доведено факт отримання кредитних коштів Відповідачем, зокрема, попереднє підписання кредитного договору та ознайомлення з його умовами, в результаті чого боржник взяв на себе зобов`язання повернення кредиту, які він не виконав в повному обсязі, тобто не здійснював часткові та своєчасні погашення.
Із виписки з особового рахунка за кредитним договором №139848 від 10.05.2024 року, укладеного між ТзОВ «Фк «Ейс» та клієнтом – ОСОБА_1 вбачається, що станом на 25.03.2025 p., утворилась заборгованість у розмірі 21641,04 грн., що складається з заборгованості за сумою кредиту в розмірі 13334 грн., по процентам в розмірі 7806,04 грн., за комісією 501 грн.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Стороною позивача доведено факт виникнення зобов`язальних відносин між ТзОВ «Фк ЕЙС» та ОСОБА_1 . Відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що підтверджується у виписці з особового рахунка за кредитним договором.
Відповідач відзиву на позовну заяву не подала, не висловила своє відношення до заявлених позовних вимог шляхом подання письмової заяви, не з`явилась в судове засідання і не представила суду будь-яких доказів на спростування обставин, яким обґрунтовуються позовні вимоги.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що внаслідок невиконання зобов`язань по кредитному договору порушені цивільні права позивача, а тому заявлені вимоги підлягають до задоволення.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно платіжної інструкції від 28.04.2025 року позивач сплатив 2422,40 грн. судового збору при зверненні із позовом до суду, а тому дані судові витрати підлягають стягнення з відповідача на користь позивача. 
Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Позивачем зазначено, що АБ «Тараненко та партнери» сплачено суму гонорару у розмірі 7000 грн. (згідно Договору про надання правничої допомоги №04/02/25-01 від 04.02.2025, Додаткової угоди до нього №24 від 04.02.2025 та Акту прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги №04/02,25-01 від 04.02.2025).
На підставі наведеного, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.
Керуючись ст.ст.526,546,548,549,550,611 ЦК України, ст.ст.4,5,12,258,259,263-265,280-289 ЦПК України, суд - 

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» 21641 (двадцять одна тисяча шістсот сорок одна) грн. 04 коп. заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. судових витрат з оплати судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» 7000 (сім тисяч) грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.
Сторони та інші учасники справи:
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (ЄДРПОУ 42986956, адреса: 02175, м.Київ, вул.Харківське шосе,19 оф.2005, рахунок: НОМЕР_3 в AT «УНІВЕРСАЛ БАНК», ЄДРПОУ AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» 21133352, МФО: 322001).
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Нікополь Дніпропетровської області, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_4 .
Апеляційну скаргу може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду до Рівненського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення суду.
    Суддя:	  	    Старовецька Ю. В.