Виноградівський районний суд Закарпатської області 
_______________________________________________________________________________________________    Справа № 299/6055/25
Номер провадження 2/299/2262/25 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.01.2026 року м.Виноградів
Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді Дочинця С.І., при секретарі Роман К.С., за участю представника позивача - адвоката Молдован Д.В., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Виноградівського районного суду Закарпатської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Молдован Діана Віталіївна, до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, 
В С Т А Н О В И В :
Адвокат Молдован Д.В., діючи в інтересах позивачки ОСОБА_2 , звернулася до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання дітей.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що позивачка ОСОБА_2 з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 02.12.2024 року. У шлюбі у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , 2014 р.н. та син ОСОБА_4 , 2020 р.н. Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 02.12.2024 року відповідача зобов`язано сплачувати аліменти на утримання двох дітей у розмірі 2500,00 гривень щомісячно на кожну дитину. Відповідач офіційно працевлаштований та отримує дохід у ТОВ «Старвуд Закарпаття». Внаслідок стабільної заробітної плати матеріальний стан відповідача покращився та такий має фінансову можливість оплачувати більший розмір аліментів на утримання дітей, ніж по 2500 гривень. Крім того, відповідач орендує квартиру у смт. Вилок, самостійно там проживає, має у особистому користуванні автомобіль, обслуговує його та заправляє за власні кошти. У свою чергу, позивачка проживає у будинку батьків, матір останнім часом хворіє, а батько безробітний. Розмір аліментів у розмірі по 2500 гривень на місяць на даний час є очевидно недостатнім для повноцінного утримання двох дітей, оскільки діти навчаються у школі, потребують придбання сезонного одягу, активно проводити дозвілля, відвідувати репетиторів, тощо. Натомість відповідач у вихованні дітей не бере жодної участі, не купує їм подарунки на дні народження та свята, не проводить з ними дозвілля та останнім часом взагалі не спілкується з ними.
У зв`язку з викладеним, позивач просить збільшити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_1 аліменти на утримання синів ОСОБА_3 , 2014 р.н. та ОСОБА_4 , 2020 р.н., в твердій грошовій сумі по 7000,00 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.
Представник позивача ОСОБА_2 – адвокат Молдован Д.В. в судовому засіданні повністю підтримала заявлені позовні вимоги та просила суд такі задовольнити з підстав, які наведені у позові. Пояснила, що присуджені до стягнення з ОСОБА_1 аліменти в розмірі по 2500 гривень не вистачає для забезпечення двох дітей всім необхідним для їх гармонійного зростання та розвитку. Діти відвідують школу та садок, гуртки, репетиторів, а відповідач взагалі не цікавиться їх навчанням та вихованням. Просила стягнути із відповідача аліменти на утримання двох дітей по 7000,00 гривень щомісячно на кожну дитину. 
Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав частково, має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі по 3000,00 гривень на кожну дитину щомісячно. Підтвердив, що не бере участі у їх вихованні та навчанні, кошти на додаткові витрати також не надавав. Крім того, подав до суду письмові заперечення на позовну заяву, які обґрунтував наступним. Позивачем будь-яких доказів, які б свідчили, що він спроможний витрачати на утримання дітей 14000,00 гривень щомісячно до позовної заяви не додано. Його матеріальний стан не дозволяє спрямовувати на утримання дітей таку велику суму коштів, оскільки він не має власного житла у Закарпатській області, відтак витрачає на проживання значну суму свого доходу. Крім того, він навчається у навчальному закладі, що підтверджується договором. Його щомісячний дохід у середньому складає 16940,00 гривень. Відтак аліменти, призначені за рішенням суду, складають 30% видатків. У задоволенні позову просив відмовити.
Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали позовної заяви, встановив наступні обставини справи.
Згідно із копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 03.04.2014 року та серії НОМЕР_2 від 12.10.2020 року, виданих виконавчим комітетом Пушкінської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, сторони мають двох спільних дітей, сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З довідки Вилоцької селищної ради Берегівського району №528 від 27.10.2025 року слідує, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом із матір`ю ОСОБА_2 , 1991 р.н., за адресю АДРЕСА_1 .
Як вбачається із копії рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 02.12.2024 року у справі №299/5769/24, судом вирішено стягувати з ОСОБА_1 , 1990 р.н., на користь ОСОБА_2 , 1991 р.н., аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 2500,00 гривень щомісячно, починаючи з 26.08.2024 року до досягнення дітьми повноліття.
На виконання рішення суду від 02.12.2024 року видано виконавчий лист на підставі якого 22.01.2025 року державним виконавцем Виноградівського відділу ДВС у Берегівському районі Закарпатської області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання вказаного виконавчого листа.
Із доданих до позову квитанцій та накладних вбачається, що позивачкою придбавалися дітям продукти харчування, канцелярія, медикаменти.
Із доданих до позову банківських квитанцій вбачається, що на Виноградівський відділ ДВС здійснював грошові перекази на рахунок позивачки на виконання виконавчого листа про примусове стягнення аліментів на утримання дітей.
На підтвердження того, що матір позивачки хворіє та потребує витрат на придбання ліків, додано копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого №11671, ОСОБА_7 , мешканки АДРЕСА_1 .
На виконання запиту Виноградівського відділу ДВС про перелік джерел та сум доходів за РНОКПП НОМЕР_3 , ДПІ України надала відповідь про суму нарахованого доходу у першому кварталі в розмірі 60900 грн., в другому кварталі 2025 року – 61111,96 грн., джерело доходів ТОВ «Старвуд Закарпаття».
У свою чергу відповідачем надано суду копію Договору про надання освітніх послуг закладом фахової передвищої освіти №6 від 30.07.2024 року, згідно якого ОСОБА_1 навчається у відокремленому структурному підрозділі «Виноградівський фаховий коледж Мукачівського державного університету» із загальною вартістю освітньої послуги за весь строк навчання 95550 грн.
Згідно довідки про доходи №07/01/06 від 15.01.2026 року ОСОБА_1 працює у ТОВ «Старвуд Закарпаття» на посаді водій навантажувача, його загальна сума доходу за період з липня 2025 по грудень 2025 за винятком аліментів та утриманих податків становить 55125,17 гривень.
Вирішуючи позовну заяву, суд керується наступним. 
Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України.
Відповідно до норм СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 150 ч. 2, ст. 180 ч. 1). Ті обставини, що з плином часу потреби дитини зростають, витрати на її утримання, виховання, освіту тощо збільшуються, а також те, що майновий стан, інші обставини щодо платника аліментів, їх отримувача, дитини, які впливають на виплату грошового утримання, з часом змінюються, є загальнозрозумілими.
Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України».
Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За правилами ч.2 ст.182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.. 
У 2026 році прожитковий мінімум на дитину в Україні складе: для дітей віком до 6 років 2817 гривень, від 6 до 18 років 3512 гривень.
Даним мінімальним розміром прожиткового мінімуму на одну особу, держава визнає право кожної дитини на той мінімальний рівень забезпечення життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. А батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
У відповідності до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
З урахуванням динаміки прожиткового мінімуму, доводи позивача про те, що вже лиш з огляду на цей показник матеріальне утримання дитини стало обходитись значно дорожче відповідають дійсним обставинам. Зважаючи на інтереси дитини, такі обставини не можуть повністю залишатися поза увагою суду в спорі, що розглядається. Ті обставини, що з віком потреби дитини зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживають діти, на їх утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, відпочинку дітей тощо, є загальнозрозумілими та не викликають заперечень у сторін чи сумнівів у суду. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання; обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування (ст. 82 ч.ч. 1, 3 ЦПК України).
За таких умов, незмінну і незначну за розміром протягом тривалого часу матеріальну участь батька у матеріальному забезпеченні дитини не можна визнати такою, що враховує реальні обставини та потреби дитини. З часом відносний розмір такої матеріальної участі лише зменшується та перестає відповідати умовам реальної, ефективної участі платника аліментів відповідно до належної з нього дійсної частки у забезпеченні потреб дитини.
Розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни, зокрема, його матеріального стану та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 ч. 1 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого, стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 ч. 1 СК України). За змістом положень ст. 191 ч. 1 і ст. 192 ч. 1 СК України, у випадку звернення по збільшення розміру раніше стягнутих аліментів правило про стягнення аліментів за рішенням суду від дня пред`явлення позову не застосовується, аліменти у збільшеному розмірі, у випадку відповідного задоволення вимоги, стягуються з дня набрання рішенням суду законної сили.
Тож слід визнати, що матеріальне становище одержувача аліментів як одна з умов, із якою пов`язується можливість збільшення розміру аліментів, змінилося, потреба в коштах для утримання і розвитку дітей істотно зросла, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру як такі. Власне недостатність у матері коштів на утримання двох дітей сумнівів не викликає, відповідні доводи позивача відповідачем не спростовані.
За положеннями частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі №759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. 
В свою чергу, суд погоджується з твердженням позивача про зростання цін на продукти харчування, одяг, ліки тощо, внаслідок чого витрати на утримання дітей значно збільшуються, дані обставини є загальновизнаними.
У той же час, при вирішенні спору суд враховує засади рівності батьків в утриманні своїх дітей, які передбачені Сімейним кодексом України.
Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини в розмірі 7000 гривень щомісячно на кожну дитину, позивачем не підтверджено належними доказами обґрунтованість такого розміру аліментів.
Тому суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, матеріальне становище відповідача, виходячи із закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, позов підлягає до часткового задоволення, а розмір стягуваних аліментів дійсно підлягає збільшенню з 2500,00 гривень до 4000,00 гривень. 
Слід враховувати також, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин, законодавства тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах і т.ін.
Вирішуючи питання про початок стягнення збільшеного розміру аліментів, суд виходить з того, що аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, однак, приймаючи до уваги те, що аліменти були вже присудженні рішенням Виноградівського районного суду від 02.12.2024 року, а предметом судового розгляду є зміна розміру аліментів, то в даному випадку змінений розмір аліментів повинен стягуватись від дня набрання чинності рішенням суду.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. 
Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 1211,20 гривень, які підлягають покладенню на відповідача, відповідно до ч.6 ст.141ЦПК України, слід стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, оскільки позивачка звільнена від їх оплати. При цьому розмір судового збору визначений судом на підставі Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI. 
На підставі викладеного, керуючись ст.180-184, 191, 192 СК України, ст.12, 13, 76, 77, 81, 141, 247, 258, 279, 354, 355 ЦПК України, суд, - 
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Молдован Діана Віталіївна, до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів задовольнити частково.
Змінити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_1 на підставі рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 02.12.2024 року у справі №299/5769/24 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 4000 (чотири тисячі) гривень, щомісячно, але неменше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави суму судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок. 
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .
Представник позивача адвокат Молдован Діана Віталіївна, м. Виноградів, вул. Карпатська, 45а Берегівського району Закарпатської області.
Відповідач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , уродженець с. Синевир Міжгірського району Закарпатської області, зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , мешканець АДРЕСА_3 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий	Дочинець С. І.