ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/14221/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В., 
розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.08.2025 року (суддя Букіна Л.Є., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 21.08.2025 року) у адміністративній справі №160/14221/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, суд – 

в с т а н о в и в:
У травні 2025 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі по тексту – відповідач), в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень, у зв`язку з перебуванням його на стаціонарному лікуванні в період з 10.10.2024 року по 19.11.2024 року та зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату йому збільшену до 100000 грн. додаткову винагороду в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні у період з 10.10.2024 року по 19.11.2024 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.08.2025 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено повністю; стягнуто на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три), 60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.09.2025 року абзац перший резолютивної частини рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.08.2025 року в адміністративній справі №160/14221/25 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії викладено в такій редакції: «У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 – відмовити повністю» Абзац другий резолютивної частини рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.08.2025 року - виключити.
З рішення суду першої інстанції не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення суду, яким задовольнити позовні вимоги. Свої вимоги обґрунтував тим, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначив, що судом не взято до уваги те, що після отримання поранення 31.03.2024 року відповідачем не було направлено його на ВЛК, як це передбачено законодавством. Підтвердженням травми в цей час за відсутності довідки ВЛК є довідка про обставини травми від 03.04.2024 року, яка є підставою для призначення виплат в збільшеної до 100000 грн. додаткової допомоги. Судом не було досліджено медичні довідки, з яких вбачається, що захворювання ОСОБА_1 пов`язане саме з отриманими травмами, контузіями, які він отримав під час здійснення заходів, що пов`язані з захистом Батьківщини. Апелянт зазначив, що законодавство не встановлює обов`язкову умову для виплати додаткової винагороди щодо безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні.
Ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.09.2025 року не оскаржується.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що 14.12.2022 року відповідно до витягу з наказу (по стройовій частині) №336 старший лейтенант ОСОБА_1 , який прибув з Національної Академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, призначений наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 30.11.2022 року на посаду командира 2 механізованого взводу 5 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 , ВОС 0210003, зараховано на всі види забезпечення та є таким, що посаду прийняв та приступив до виконання обов`язків за посадою. За результатом проходження медичного огляду за направленням на ВЛК від 02.03.2024 за вих. №1843/3927 ОСОБА_1 була видана довідка ВЛК військової частини НОМЕР_4 №2424 від 23.03.2024 року, згідно якої рішенням ВЛК ОСОБА_1 встановлено діагноз: Розлад адаптації у вигляді порушення емоції та поведінки внаслідок бойового стресу у особи з легкими змінами особистості за збудливим типом, ускладнений вживанням алкоголю зі шкідливими наслідками з виходом в астенію, і на підставі Статті 17-в графи НІ Розкладу хвороб, ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби. 31.03.2024 року старший лейтенант ОСОБА_1 в районі населеного пункту Роботине Запорізької області під час виконання бойового завдання в складі сил та засобів НОМЕР_5 АК ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у зв`язку з виконанням конституційного обов`язку щодо оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості, внаслідок ворожого артилерійського обстрілу, отримав: «Вибухова травма. Акубаротравма без перфорації барабанних перетинок. Закрита травма грудної клітки», що підтверджується медичним документом - формою 100 («картка пораненого») від 31.03.2024 року та довідкою про обставини травми від 03.04.2024 року. Відповідно до виписного епікризу №3964/3 від 14.08.2024 року ОСОБА_1 проходив лікування в період з 15.07.2024 року по 14.08.2024 року в КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР з діагнозом «Посттравматичний стресовий розлад, затяжний перебіг, тривожно - депресивний синдром», та був виписаний під нагляд медика військової частини та надав дозвіл на прийом рекомендованого амбулаторного лікування. В період з 10.10.2024 року по 19.11.2024 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом; «Посттравматичний стресовий розлад із помірно вираженими тривалими клінічними проявами». Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався ч.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»; п.11 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260; пунктами 1, 1-1, 1-2 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та прийшов до висновку про те, що ОСОБА_1 не доведено, а судовим розглядом не встановлено, що він у спірні періоди перебував у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії. Суд прийшов до висновку про те, що ОСОБА_1 у період з 10.10.2024 року по 19.11.2024 року проходив лікування через захворювання, а не через поранення, що також підтверджується довідкою ВЛК військової частини № НОМЕР_6 №2424 від 23.03.2024 року, а тому у військової частини були відсутні правові підстави для виплати додаткової винагороди відповідно постанови Кабінету Міністрів України №168 за період з 10.10.2024 року по 19.11.2024 рок
Матеріалами справи встановлено, що 14.12.2022 року відповідно до витягу з наказу (по стройовій частині) №336 старший лейтенант ОСОБА_1 , який прибув з Національної Академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, призначений наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 30.11.2022 року на посаду командира 2 механізованого взводу 5 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_7 .
Встановлено, що 09.11.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно довідки військової частини НОМЕР_8 від 15.01.2023 року №1843/263, отримав поранення «Цефалгічний синдром», що підтверджується медичним документом за формою 100 («картка пораненого») в районі населеного пункту Новопрокопівка Запорізької області, під час виконання бойового завдання у складі сил та засобів НОМЕР_5 АК ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у зв`язку з виконанням конституційного обов`язку щодо оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості, внаслідок артилерійського обстрілу противника отримав травму. 
Встановлено, що 13.01.2024 року старший лейтенант ОСОБА_1 згідно довідки військової частини від 03.02.2024 року №1843/1087, отримав вибухову травму: цефалгічний синдром; тінітус, що підтверджується медичним документом форми 100 («картка пораненого») від 14.01.2024 року. За обставин: в районі населеного пункту Вербове Запорізької області, під час виконання бойового завдання в складі сил та засобів НОМЕР_5 АК ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у зв`язку з виконанням конституційного обов`язку щодо оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості, внаслідок скиду ворожого снаряду з ворожого БПЛа, отримав травму
Встановлено, що 23.03.2024 року ОСОБА_1 проведено медичний огляд ВЛК при військовій частині НОМЕР_4 . ОСОБА_1 встановлено діагноз: розлад адаптації у вигляді порушення емоції та поведінки внаслідок бойового стресу у особи з легкими змінами особистості за збудливим типом, ускладнений вживанням алкоголю зі шкідливими наслідками з виходом в астенію. Захворювання пов`язане з проходженням військової служби. На підставі ст.17-в графи ІІІ Розладу хвороб придатний до військової служби.
Згідно довідки про обставини травми (поранення), виданої військовою частиною НОМЕР_1 від 03.04.2024 року №1843/5684 ОСОБА_1 31.03.2024 року отримав вибухову травму. Акубаротравма без перфорації барабанних перетинок. Закрита травма грудної клітки, що підтверджується медичним документом форми 100 («картка пораненого») від 31.03.2024 року. За обставин: в районі населеного пункту Роботине Запорізької області під час виконання бойового завдання у складі сил та засобів НОМЕР_5 АК ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у зв`язку з виконанням конституційного обов`язку щодо оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості внаслідок ворожого артилерійського обстрілу, отримав травму.
Згідно виписного епікризу до медичної карти стаціонарного хворого №5396 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 31.03.2024 року по 09.04.2024 року проходив стаціонарне лікування у КПН «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради з діагнозом: вибухова травма (31.03.2024 року). Забій передньо-бокової стінки живота з ліва. Акубаротравма без пошкоджень барабанних перетинок. Підвищений кров`яний тис за відсутності діагнозу гіпертонія. Рекомендовано: спостереження медиків частини.
Згідно виписного епікризу №3964/3 від 14.08.2024 року ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування в період з 15.07.2024 року по 14.08.2024 року в КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР з діагнозом: «Посттравматичний стресовий розлад, затяжний перебіг, тривожно - депресивний синдром». Рекомендовано: спостереження медика військової частини.
Згідно виписки №3664 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував на стаціонарному лікуванні у КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» з 10.10.2024 року по 19.11.2024 року з діагнозом: F43.1 Післятравматичний стресовий розлад із помірно вираженими тривалими клінічними проявами. Як вбачається з виписки захворювання пов`язане з участю у бойових діях, одержання поранень, лікуванням у 2023 та 2024 роках.
Згідно довідки про нараховане та виплачене грошове забезпечення та інші виплати за жовтень 2024 року – листопад 2024 року, виданої військовою частиною НОМЕР_1 від 08.05.2025 року, ОСОБА_1 додаткова грошова винагорода у розмірі 100000 грн. не нараховувалася і не виплачувалася.
Відповідно до частин 1, 4 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Відповідно до пунктів 1, 1-2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Відповідно до п.11 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260 у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.
Суд апеляційної інстанції враховує, що ОСОБА_1 неодноразово, 09.11.2023 року, 13.01.2024 року, 31.03.2024 року під час виконання бойових завдань отримував вибухові травми, після яких проходив стаціонарне лікування з 31.03.2024 року по 09.04.2024 року у КПН «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради з діагнозом: вибухова травма (31.03.2024 року). Забій передньо-бокової стінки живота з ліва. Акубаротравма без пошкоджень барабанних перетинок. Підвищений кров`яний тиск за відсутності діагнозу гіпертонія. Рекомендовано: спостереження медиків частини; з 15.07.2024 року по 14.08.2024 року в КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР з діагнозом: «Посттравматичний стресовий розлад, затяжний перебіг, тривожно - депресивний синдром». Рекомендовано: спостереження медика військової частини; з 10.10.2024 року по 19.11.2024 року з діагнозом: F43.1 Післятравматичний стресовий розлад із помірно вираженими тривалими клінічними проявами. Як вбачається з виписки захворювання пов`язане з участю у бойових діях, одержання поранень, лікуванням у 2023 та 2024 роках.
Суд апеляційної інстанції враховує, що 23.03.2024 року ОСОБА_1 проведено медичний огляд ВЛК при військовій частині НОМЕР_4 . ОСОБА_1 встановлено діагноз: розлад адаптації у вигляді порушення емоції та поведінки внаслідок бойового стресу у особи з легкими змінами особистості за збудливим типом, ускладнений вживанням алкоголю зі шкідливими наслідками з виходом в астенію. Захворювання пов`язане з проходженням військової служби. На підставі ст.17-в графи ІІІ Розладу хвороб придатний до військової служби.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що діагноз, з яким проходив стаціонарне лікування ОСОБА_1 з 10.10.2024 року по 19.11.2024 року у КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» РОР (F43.1 Післятравматичний стресовий розлад із помірно вираженими тривалими клінічними проявами) співпадає з діагнозами, які йому визначено пі час стаціонарного лікування з 31.03.2024 року по 09.04.2024 року у КПН «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради (вибухова травма (31.03.2024 року). Забій передньо-бокової стінки живота з ліва. Акубаротравма без пошкоджень барабанних перетинок) та з 15.07.2024 року по 14.08.2024 року в КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР (посттравматичний стресовий розлад, затяжний перебіг, тривожно - депресивний синдром).
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що 23.03.2024 року ОСОБА_1 проведено медичний огляд ВЛК при військовій частині НОМЕР_4 , якою встановлено діагноз: розлад адаптації у вигляді порушення емоції та поведінки внаслідок бойового стресу у особи з легкими змінами особистості за збудливим типом, ускладнений вживанням алкоголю зі шкідливими наслідками з виходом в астенію. Захворювання пов`язане з проходженням військової служби. На підставі ст.17-в графи ІІІ Розладу хвороб придатний до військової служби. Такий діагноз фактично співпадає з іншими діагнозами, встановленими ОСОБА_1 під час стаціонарного лікування у медичних закладах з 31.03.2024 року по 09.04.2024 року у КПН «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради; з 15.07.2024 року по 14.08.2024 року в КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР; з 10.10.2024 року по 19.11.2024 року у КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» РОР з діагнозом: F43.1 Післятравматичний стресовий розлад із помірно вираженими тривалими клінічними проявами. 
Отже, перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні з 10.10.2024 року по 19.11.2024 року у КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» РОР пов`язане з отриманням поранення, пов`язаним із захистом Батьківщини та підтверджене висновком ВЛК при військовій частині НОМЕР_4 від 23.03.2024 року №2424.
Суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи у зв`язку з чим суд першої інстанції прийшов до неправильного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.253 КАС України суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що резолютивна частина рішення суду від 21.08.2025 року, яке оскаржується, суперечить вступній, описовій та мотивувальній частинам самого рішення суду.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ухвалою суду від 15.09.2025 року, яка не оскаржується, фактично не виправлено описки в рішенні суду від 21.08.2025 року, а змінено саме рішення, оскільки, в резолютивній частині рішення від 21.08.2025 року зазначено про задоволення позовних вимог, а в ухвалі від 15.09.2025 року зазначено про відмову у задоволенні позовних вимог, тобто відповідно до ч.1 ст.253 КАС України це не є опискою.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати, як прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 315, 317, 321, 322 КАС України, суд - 

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.08.2025 року у адміністративній справі №160/14221/25 – скасувати.
Прийняти нове рішення.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити. 
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень, у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні в період з 10.10.2024 року по 19.11.2024 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 збільшену до 100000 грн. додаткову винагороду в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні у період з 10.10.2024 року по 19.11.2024 року.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до статей 328, 329 КАС України. 

Головуючий - суддя О.М. Лукманова 

суддя Л.А. Божко 

суддя Ю. В. Дурасова