Київський районний суд м. Полтави 

Справа № 552/6302/25 
Провадження №2/552/205/26
Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2026 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого   - судді Самсонової О.А.,
секретар судового засідання – Хрипунова Т.В.,
учасники справи та їх представники:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
представник позивача – адвокат Хворост Дарія Михайлівна,
третя особа – Виконавчий комітет Подільської районної у м. Полтаві ради як орган опіки та піклування,
представник третьої особи – Лисенко Світлана Михайлівна,

розглянувши цивільну справу за позовом   ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.
В позовній заяві посилався на те, що він та відповідач є батьками малолітнього  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Більше ніж рік і дев`ять місяців дитина проживає з ним. Весь цей час дитинна знаходиться майже на повному його матеріальному утриманні. 
Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 
Однак всупереч вказаній нормі закону відповідач вже достатньо довгий період часу практично постійно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться її долею, життям, не відвідує її вдома, в школі, не звертається до дільничних педіатрів з метою отримання інформації про загальний стан здоров`я дитини, тощо. Жодної участі відповідач у вихованні дитини не бере та фактично не має бажання з нею бачитись, спілкуватись.
Всі питання стосовно виховання, розвитку, здоров`я дитини вирішує позивач самостійно, без жодної участі та підтримки з боку відповідача.
Тому, зазначаючи, що мати - відповідач по справі - ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, позивач просив суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до малолітнього сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 14 серпня 2025 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Відповідач ОСОБА_2 надала відзив на позовну заяву, у якому проти позовних вимог заперечила.
У відзиві зазначила, що твердження відповідача про те, що мати нібито не цікавиться життям та здоров`ям дитини, є безпідставними та не відповідають дійсності.
Відповідач постійно підтримує зв`язок з сином, як особисто під час зустрічей, так і шляхом активного спілкування через телефонні дзвінки та інтернет-засоби комунікації. Зокрема, між відповідачем та дитиною.
Відповідач є учасницею батьківської групи класу у Viber, де отримує інформацію про навчальний процес, шкільні заходи, збори та інші організаційні питання. Це свідчить про її постійну виключність у навчальне та соціальне життя дитини.
Відповідач сумлінно виконує свій обов`язок зі сплати аліментів на утримання сина. Сплата аліментів здійснюється на регулярній та безперервній основі, без заборгованості чи прострочень, що прямо свідчить про належне виконання нею обов`язків щодо матеріального утримання дитини.
Крім того, у період з 16 червня 2025 року по 23 вересня 2025 року вона неодноразово надсилала грошові кошти сину понад суму аліментів.
Твердження позивача про повну відсутність інтересу відповідача до життя та здоров`я дитини не відповідають дійсності.
Відповідач постійно приділяє увагу дитині: вона регулярно цікавиться станом його здоров`я, умовами проживання та навчання, бере участь у вирішенні важливих питань, що стосуються розвитку та виховання. Вона слідкує за шкільним життям сина так як, перебуває у батьківській групі класу у Viber, де отримує інформацію про успішність, шкільні заходи та інші питання, які безпосередньо стосуються дитини. Це доводить її безпосередню включеність у процес виховання та навчання сина. Син надсилає мамі табель, згідно якого можна відслідкувати успішність дитини в школі.
Крім цього, відповідач регулярно бачиться з дитиною, приділяє йому увагу, обговорює з ним навчання, дозвілля та майбутні плани. Вона забезпечує моральну підтримку, заохочує його до навчання, цікавиться результатами у школі та додатковими заняттями. Її участь у вихованні не обмежується лише матеріальним забезпеченням вона докладає зусиль до формування у дитини цінностей, сприяє його розвитку, підтримує у складних ситуаціях.
Дитина часто заходить до відповідачки на роботу, буває у неї в гостях вдома, та разом вони ходять на гостини до родичів що підтверджується фотографіями.
Отже, наявність регулярного контакту, спільного часу, постійного інтересу до життя та здоров`я сина спростовує будь-які доводи позивача про самоусунення відповідачки. Навпаки, фактичні обставини свідчать, що мати піклується про дитину, виконує свої обов`язки та бере участь у його вихованні.
Посилаючись на ці та інші обставини відповідач просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою суду від 01 жовтня 2025 року задоволено клопотання позивача заслухати в судовому засіданні думку малолітнього ОСОБА_3 стосовно обставин справи за участю педагога.
Також задоволено клопотання сторін про виклик та допит в судовому засіданні свідків.
За клопотаннями учасників справи до матеріалів справи долучено письмові докази.
Інші заяви по суті справи або клопотання від учасників справи до суду не надходили.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі. При цьому посилався на обставини, викладені в позовній заяві. Просив позовні вимоги задовольнити. Вважає, що позбавлення матері батьківських прав в повній мірі відповідає найвищим інтересам дитини.
Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечили. При цьому посилались на обставини, викладені у відзиві. В задоволенні позову просили відмовити.
Відповідач крім того суду повідомила, що після звернення позивача з даним позовом до суду, він заборонив дитині з нею спілкуватись, у зв`язку з чим син перестав відповідати на її дзвінки, приходити до неї та спілкуватись.
Представник третьої особи ОСОБА_5 в судовому засіданні суду повідомила, що органом опіки та піклування зроблено висновок про недоцільність позбавлення матері батьківських прав. Висновок долучений до матеріалів справи.

Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, заслухавши думку дитини та дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 12 вересня 2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м.Полтави від 26 жовтня 2017 року у справі №552/5770/17.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
09 жовтня 2017 року Київським районним судом м.Полтави у справі №552/6278/17 за заявою ОСОБА_2 видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з 05.10.2017 року.
Проте, з листопада 2023 року місце проживання дитини змінилося. З цього часу малолітній ОСОБА_3 проживає з батьком, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває на його утриманні. Але з ОСОБА_1 продовжується стягнення аліментів на підставі судового наказу від 09 жовтня 2017 року №552/6278/17.
Зазначені обставини встановлені рішенням Київського районного суду м. Полтави від 23 квітня 2024 року, яке набрало законної сили 24 травня 2024 року, у справі № 552/7359/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання дитини (а.с. 10-12).
Цим же рішенням припинено з 01 грудня 2023 року стягнення аліментів з ОСОБА_1 , що стягувалися з нього на підставі судового наказу Київського районного суду м.Полтави від 09 жовтня 2017 року у справі №552/6278/17 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Судовий наказ Київського районного суду м.Полтави у справі №552/6278/17 від 09 жовтня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 визнано таким, що не підлягає виконанню.
Також стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку до повноліття дитини, починаючи з 05 грудня 2023 року.
Судом також встановлено, що між батьками склалися складні відносини, у зв`язку з чим вони не можуть виважено та спокійно спілкуватися, в тому числі з питань виховання сина.
Відповідач в судовому засіданні пояснювала, що на її телефонні дзвінки позивач не відповідає, з нею взагалі не спілкується.
Позивач в судовому засіданні зазначені обставини не заперечував, фактично підтвердивши їх.
Після зміни місця проживання ОСОБА_3 та за час його проживання з батьком він не втратив зв`язок з матір`ю, з якою спілкувався, зустрічався, ділився проблемами та потребами.
Вказані обставини підтверджуються долученими до матеріалів справи скріншотами переписки дитини з матір`ю, фотознімками спільного проведення часу.
В судовому засіданні малолітній ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги батька, зазначивши, що він вважає, що позбавлення матері батьківських прав відповідає його інтересам. Крім того заперечував факт підтримання стосунків та факт спілкування з матір`ю.
Проте, вказані пояснення дитини суд до уваги не бере, оскільки вони суперечать наявним у справі доказам, що підтверджують факт його спілкування з матір`ю протягом тривалого часу.
Вказані обставини суд розцінює як непрямий доказ, яким підтверджується доводи відповідача про те, що батько налаштовує дитину проти матері та забороняє синові спілкуватися з матір`ю.
Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт ухилення матері від виховання та утримання дитини не підтверджується.
Так, допитані судом свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які є сусідками позивача, суду повідомили, що дитина, ОСОБА_8 , проживає з батьком. Батько відповідально ставиться до виконання батьківських обов`язків При цьому матір дитини за цей час вони не бачили жодного разу.
Оскільки мати та батько дитини проживають окремо, між ними склалися складні відносини, що перешкоджають їм спокійно та продуктивно спілкуватися, та обставина, що мати не приходила за місцем проживання сина після того, як він почав проживати з батьком, не свідчить про ухилення матері від виконання батьківських обов`язків.
В той же час та обставина, що мати підтримує зв`язок з сином, цікавиться його життям, його успіхами та проблемами, підтверджується матеріалами переписки матері з сином, фотознімками дитини, в тому числі разом з матір`ю (а.с. 57-69).
Та обставина, що ОСОБА_2 належним чином виконує обов`язок зі сплати аліментів, підтверджується банківськими квитанціями та платіжними інструкціями, що підтверджують перерахування коштів, а також розрахунком заборгованості по аліментам, що складено державним виконавцем (а.с. 70-81, 126).
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 Суду повідомив, що він проживає разом з позивачем ОСОБА_2 . З дитиною у нього склалися нормальні стосунки. Після того, як хлопчик почав проживати з батьком, він все одно спілкувався з мамою, часто приходив до неї. Близько трьох місяців він перестав приходити до неї. Від свого племінника, який спілкується з дитиною, свідок знає, що батько заборонив ОСОБА_10 спілкуватися з матір`ю.
Свідок ОСОБА_11 , яка є мамою відповідача ОСОБА_2 та бабусею малолітнього ОСОБА_3 , суду повідомила, що на даний час ОСОБА_12 не підтримує стосунки з сином, оскільки йому батько заборонив спілкуватися з матір`ю. Влітку ОСОБА_10 сказав свідкові, що не зможе до неї ходити, бо у нього будуть неприємності. До того як ОСОБА_10 почав жити з батьком, він казав свідкові, що піде жити до батька бо мама і «дядя ОСОБА_13 » його заставляють робити уроки.
Свідок ОСОБА_14 суду повідомила, що вона є подругою відповідача ОСОБА_2 . Свідок підтвердила, що в її присутності мама казала ОСОБА_10 , щоб він ішов робити уроки, а він її наче не чув. ОСОБА_15 в присутності матер сказав, що піде жити до батька, бо він його не заставляє вчитися.
Відповідно до ст.164 СК України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.
Проте, наявними у справі доказами не підтверджується факт ухилення відповідача ОСОБА_2 від виконання її батьківських обов`язків.
Крім того, на підставі наявних у справі доказів суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 не відповідає інтересам малолітнього ОСОБА_3 . 
Тому позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав не підлягають до задоволення.
В задоволені позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Тому у зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати позивача в частині сплати судового збору покладаються на нього та не підлягають відшкодуванню за рахунок позивача.
Згідно ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову-на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судові витрати відповідача складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн.
Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, понесені відповідачем судові витрати на професійну правничу допомогу покладаються на позивача та підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.
При цьому суд відхиляє посилання позивача на завищений розмір судових витрат відповідача, оскільки такі витрати в повній мірі відповідають складності справи та обсягу проведеної адвокатом роботи.
Тому суд не вбачає підстав для зменшення суми судових витрат, що підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.
Керуючись ст.ст.259, 253-255 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову  ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Стягнути з  ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2  15000,00 грн (п`ятнадцять тисяч гривень нуль копійок) на відшкодування понесених нею судових витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживаючий: АДРЕСА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , проживаюча: АДРЕСА_2 ,
третя особа – Виконавчий комітет Подільської районної у м. Полтаві ради як орган опіки та піклування, адреса: м. Полтава, вул. В`ячеслава Липинського, буд. 3, код ЄДРПОУ 05384710.

Повне судове рішення складено 26.01.2026 року.

Головуючий          О.А.Самсонова