ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2026 р.
м. Київ
Справа № 911/3185/25 

Суддя Черногуз А.Ф., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами
позов Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЛ ТРАНС ЮА" (65026, Одеська обл., місто Одеса, вул. Грецька, будинок 44, кабінет 3, код 43350275)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "БРОВАРИ-ТРАНС-СЕРВІС" (07400, Київська обл., місто Бровари, вулиця Металургів, будинок 22, код 36998052)
про стягнення 95256 грн,

ВСТАНОВИВ:
Історія розгляду справи.
До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЛ ТРАНС ЮА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "БРОВАРИ-ТРАНС-СЕРВІС" про стягнення заборгованості за Договором транспортного експедирування №0205-1 від 02.05.2025 у розмірі 95256 грн, з яких: 84238,12 грн основного боргу, 11017,88 грн пені.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору транспортного експедирування №0205-1 від 02.05.2025.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.10.2025 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
При цьому ухвала про відкриття провадження у справі була направлена учасникам процесу в їх електронні кабінети та доставлена 23.10.2025, про що свідчать довідки про доставку електронного листа.
Відповідно до частини 4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.
Відповідно до частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Суд констатує, що за час перебування матеріалів позовної заяви у провадженні суду відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву.
Відтак, у зв`язку з наведеним, суд констатує, що сторонам було надано всі можливості для реалізації наданих процесуальним законом прав та достатньо часу для наповнення справи доказовою базою.
В силу статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Як встановлено у статті 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Обставини спірних правовідносин.
02.05.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «РАЛ Транс ЮА» (Перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БРОВАРИ-ТРАНС-СЕРВІС» (Замовник) було укладено Договір транспортного експедирування №0205-1, відповідно до умов якого:
- згідно даного договору Замовник доручає Перевізнику перевезти вантаж в міжнародному та/або внутрішньо-українському сполученні та оплачує перевезення, а Перевізник надає транспортні засоби для перевезення вантажу та доставляє вантаж у пункт призначення Вантажоодержувачу, вказаному у супровідних документах в обумовлений сторонами термін. Перевізник згідно умов цього договору здійснює перевезення вантажу власним (або орендованим) автомобільним транспортом і несе повну матеріальну відповідальність за збереження вантажів з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі Вантажоодержувачу. У разі залучення Перевізником третіх осіб до виконання своїх зобов`язань за даним Договором, Перевізник залишається відповідальним перед Замовником за дії чи бездіяльність таких третіх осіб. Замовник та Перевізник діють від свого імені та/або по дорученню організацій, довіреними особами яких вони являються, та з якими мають прямі договірні відносини (1.1 – 1.3);
- Перевізник організовує перевезення вантажів на підставі Заявок Замовника. Конкретні умови по кожному замовленню погоджуються сторонами і вказуються у Заявці, яка з моменту підписання Сторонами стає додатком і невід`ємною частиною даного Договору. Заявка вважається прийнятою до виконання, якщо вона підтверджена підписами уповноважених осіб та скріплена печатками Сторін резюмується, що надіслана Замовнику Заявка з відміткою печатки Виконавця підписана уповноваженою особою Перевізника є прийнятою до виконання. Заявка може бути подана Замовником за допомогою електронної пошти чи/або іншим фіксованим шляхом (способом). Електрона копія заявки має юридичну силу оригіналу (2.1, 2.2);
- вартість перевезення обумовлюється сторонами за кожне замовлення та погоджується сторонами в Заявці. Розрахунок за надані послуги здійснюється в національній валюті України (гривні) шляхом перерахування коштів Замовником на розрахунковий рахунок Перевізника. Підтвердженням факту надання послуг є оригінал товарно-транспортної накладної (ТТН - внутрішньо-українські перевезення, CMR - міжнародні перевезення) з відміткою відправника вантажу, перевізника, одержувача вантажу, або інший документ, що підтверджує отримання вантажу Вантажоодержувачем. Замовник оплачує замовлені послуги протягом 3-х (трьох) банківських днів з моменту отримання Замовником повного пакету документів, а саме: оригіналу договору, оригіналу заявки на перевезення, рахунку, акту виконаних робіт, 2 примірники товарно-транспортної накладної (TTH, CMR). (3.1-3.4);
- Перевізник має право отримувати оплату за надані послуги в строк і порядок, передбаченому даним Договором (4.2.3);
- Замовник зобов`язаний оплатити надані Перевізником послуги, в обсязі та на умова, передбачених даним Договором (4.4.2);
- у випадку порушення термінів оплати, встановлених даним Договором, Замовник виплачує Перевізнику неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожну добу затримки оплати (5.5);
- Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2025 (7.1.).
08.05.2025 Сторонами було погоджено заявку №0828/25, якою передбачено міжнародне автомобільне перевезення вантажу — біоетанолу в кількості 25,666 тонн за маршрутом: Україна (м. Узин, Київська область) – Польща (IMA Polska S.A., Murowana Goslina). Вартість перевезення становила 84238,12 грн.
Позивач належним чином виконав взяті на себе зобов`язання, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR), відповідно до якої вантаж був доставлений вантажоодержувачу 16.05.2025, та актом надання послуг №52 від 16.05.2025, підписаним сторонами.
09.05.2025 позивач сформував та надіслав відповідачу рахунок №52 на суму 84238,12 грн, однак відповідач свої зобов`язання щодо оплати послуг не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.
15.09.2025 позивач направив відповідачу претензію з вимогою добровільного погашення заборгованості, яка залишилась без відповіді.
З огляду на викладене, позивач звернувся до суду з позовом та просить: стягнути з ТОВ «БРОВАРИ-ТРАНС-СЕРВІС» основну заборгованість у розмірі 84238,12 грн та 11017,88 грн пені за прострочення виконання грошового зобов`язання. Загальна сума заявлених до стягнення вимог становить 95256 грн.
Висновки господарського суду.
В силу статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Право на доступ до правосуддя закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною.
Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Положеннями статті 16 ЦК України, які кореспондуються зі статтею 20 ГК України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Названими нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.
Статтею 11 ЦК України закріплено - цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
З положень ст. 509 ЦК України вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України ж кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Частиною 1 статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства
У відповідності з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з приписами ст. 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.
Відповідно до ст. 931 ЦК України розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.
В силу вимог ч. 1ст. 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" транспортно-експедиторська діяльність - це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів; транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування; експедитор (транспортний експедитор) - суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування; клієнт - споживач послуг експедитора (юридична або фізична особа), який за договором транспортного експедирування самостійно або через представника, що діє від його імені, доручає експедитору виконати чи організувати або забезпечити виконання визначених договором транспортного експедирування послуг та оплачує їх, включаючи плату експедитору.
Згідно ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.
Відповідно до абзацу 1 ст. 11 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" експедитор зобов`язаний надавати транспортно-експедиторські послуги згідно з договором транспортного експедирування і вказівками клієнта, погодженими з експедитором у встановленому договором порядку.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», акт надання послуги при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом (міжнародними товарно-транспортними накладними CMR), яка відображає шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності та взаємному зв`язку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.
На підставі укладеного між сторонами договору транспортного експедирування №0205-1 від 02.05.2025 року між ТОВ «РАЛ Транс ЮА» та ТОВ «БРОВАРИ-ТРАНС-СЕРВІС» сторонами була погоджена заявка №0828/25 від 08.05.2025 на здійснення міжнародного автомобільного перевезення вантажу — біоетанолу в кількості 25,666 тонн за маршрутом: Україна, Київська область, м. Узин – IMA Polska S.A., Murowana Goslina, Республіка Польща, вартість якого становила 84238,12 грн.
Як вбачається з наявної в матеріалах справи міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR), позивачем було належним чином здійснено перевезення зазначеного вантажу та доставлено його вантажоодержувачу 16.05.2025, що підтверджується відмітками у відповідній накладній (графа 24).
16.05.2025 між сторонами підписано акт надання послуг №52, яким сторони підтвердили факт належного надання позивачем транспортно-експедиторських послуг, відсутність претензій щодо їх обсягу та якості, а також визначили їх вартість у розмірі 84238,12 грн. Вказаний акт підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками, що свідчить про прийняття відповідачем наданих послуг без будь-яких зауважень.
Як убачається з викладених обставин, позивач належним чином виконав свої договірні зобов`язання, натомість відповідач, прийнявши надані послуги, не здійснив їх оплату у встановлений договором строк, унаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 84238,12 грн.
Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б спростовували факт надання позивачем послуг або підтверджували їх оплату. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано, доводи позивача та надані ним докази не спростовано, що відповідно до приписів ГПК України суд оцінює з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності.
Таким чином, оскільки строк оплати наданих позивачем транспортно-експедиторських послуг за договором настав, доводи позивача не спростовані, суд дійшов висновку, що основний борг відповідача у сумі 84238,12 грн підтверджений матеріалами справи та підлягає стягненню у повному обсязі.
Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 11017,88 грн
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. 
Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до п. 5.5 Договору у випадку порушення термінів оплати, встановлених даним Договором, Замовник виплачує Перевізнику неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожну добу затримки оплати.
Відповідно до пункту 3.4 договору оплата наданих послуг здійснюється протягом трьох банківських днів з моменту отримання Замовником повного пакету документів, зокрема акта надання послуг та рахунку.
Як убачається з матеріалів справи, акт надання послуг №52 підписаний сторонами 16.05.2025, що є моментом отримання відповідачем повного пакету документів.
Таким чином, строк виконання грошового зобов`язання відповідача настав 21.05.2025, а прострочення починається з 22.05.2025.
Водночас позивач здійснив нарахування пені, починаючи з 14.05.2025 року, тобто до настання строку виконання грошового зобов`язання, що суперечить вимогам ст. 530, 612 ЦК України та умовам Договору.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що пеня може бути нарахована виключно з 22.05.2025.
З урахуванням викладеного, суд здійснив перерахунок заявленої до стягнення пені, та визнав обґрунтованою до стягнення пеню лише за період з 22.05.2025 по 14.10.2025. Відтак, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають 10445,53 грн пені.
Отже в частині стягнення пені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
В силу частини 5 статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи вищенаведене, а також те, що положеннями п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства визначено змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарський суд вважає, що судом, в межах наданих повноважень, створені належні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав щодо доказів та доводів.
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
Відтак, суд приймає рішення про стягнення з ТОВ "БРОВАРИ-ТРАНС-СЕРВІС" на користь ТОВ "РАЛ ТРАНС ЮА" 84238,12 грн основного боргу та 10445.53 грн пені.
Судові витрати по сплаті судового збору, у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України, суд покладає на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору у розмірі 2407,84 [(94683,65грн*2422,40грн )/95256 грн] грн.
При цьому суд зауважує, що позивачем було сплачено судовий збір в сумі 3028 грн при тому, що позовна заява була подана через систему "Електронний суд". Суд наголошує, що позивачем не було враховано, що у даному випадку при сплаті судового збору підлягав застосуванню понижуючий коефіцієнт для обрахунку судового збору в розмірі 0,8.
Відтак за звернення до суду із цим позовом позивачем мав бути сплачений судовий збір в сумі 2422,40 (3028,8*08) грн.
Отже, суд констатує, що позивачем було здійснено переплату судового збору в сумі 605,60 грн у зв`язку із чим позивач має право звернутись з відповідним клопотанням про повернення надмірно сплаченої суми судового збору відповідно до положень Закону України "Про судовий збір".
Керуючись статтями 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БРОВАРИ-ТРАНС-СЕРВІС" (07400, Київська обл., місто Бровари, вулиця Металургів, будинок 22, код 36998052) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЛ ТРАНС ЮА" (65026, Одеська обл., місто Одеса, вул. Грецька, будинок 44, кабінет 3, код 43350275) 84238,12 грн основного боргу, 10445,53 грн пені та 2407,84 грн витрат зі сплати судового збору.
У решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України.
Рішення підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 ГПК України.
Повний текст рішення складено та підписано 21.01.2026.

Суддя А.Ф. Черногуз