ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року 
м. Черкаси 

Справа № 712/9768/25		
Провадження № 22-ц/821/292/26		
Категорія: 304090000  	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В. 
суддів: Василенко Л.І., Новікова О.М. 
за участю секретаря: Широкової Г.К.

учасники справи: 

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», 
представник позивача: адвокат Клименко Тарас Васильович,
відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» - адвоката Клименка Тараса Васильовича на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 листопада 2025 року (ухваленого в приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси під головуванням судді Чапліної Н.М.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

17 липня 2025 року ТОВ «Бізнес Позика» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 05.07.2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем було укладено договір про надання кредиту №504079-КС-001, підписання якого вчинено у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», на підставі якого відповідач отримала у кредит грошові кошти в розмірі 10 000 грн. 
Умовами Договору визначено, що плата за користування кредитом є фіксованою і сплачується за кожен день користування кредитом.
Процентна ставка упродовж строку кредитування нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування коштами із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.
Товариство вказує, що свої зобов`язання виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, а відповідач підтвердила виникнення в неї зобов`язань відповідно до умов укладеного кредитного договору шляхом прийняття виконання зобов`язання ТОВ «Бізнес Позика».
Позивач стверджує, що до теперішнього часу відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, а лише частково сплатила кошти, внаслідок чого станом на 22.06.2025 року утворилася заборгованість, розмір якої складає 29678,66 грн, з яких: 9947,47 грн – заборгованість за тілом кредиту; 19227,78 грн – заборгованість за процентами; 503,41 грн – комісія за надання кредитних коштів.
На підставі наведеного, ТОВ «Бізнес Позика» просило суд стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за договором № 504079-КС-001 про надання кредиту від 05.07.2024 року в розмірі 29678,66 грн та судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2422,40 грн. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.11.2025 року позовні вимоги - задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором № 504079-КС-001 про надання кредиту від 05.07.2024 року в розмірі 23760,16 грн, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1939,33 грн., а всього 25699,49 грн. 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що Договір № 504079-КС-001 про надання кредиту від 05.07.2024 року був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора. У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Бізнес Позика» в електронній формі та позивачем умови договору виконані, надано відповідачу кошти у загальному розмірі 10000,00 грн, проте відповідач лише частково повернула грошові кошти.
Визначаючи розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд першої інстанції, з посиланням на Закон України «Про споживче кредитування», провівши власні розрахунки, дійшов висновку про часткове задоволення заявлених вимог та стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 23760,16 грн, з яких 9947,47 грн – борг за тілом кредиту, 503,41 – заборгованість по комісії та 13309,28 грн заборгованість за процентами.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 09.12.2025 року через систему «Електронний суд», представник ТОВ «Бізнес Позика» - адвокат Клименко Т.В., вважаючи рішення суду частково ухваленим при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, при невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, просить змінити рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.11.2025 року в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованості по процентам за користування кредитом, а саме: змінити суму стягнення з 13309,28 грн. на суму 19227,78 грн. В решті рішення суду – залишити без змін. 

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що частково відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 5918,50 грн, суд першої інстанції зробив помилкові висновки.
Вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи спір в частині визначення заборгованості за процентами, помилково ототожнив поняття денна процента ставка та процентна ставка в день, помилково сприйняв Закон України «Про споживче кредитування» та норми ЦК та ЦПК України і безпідставно прийшов до висновку про можливість зменшення суми відсотків по кредиту.
Вважає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про начебто нікчемність встановлених у кредитному договорі процентних ставок в день в силу положень ч. 5 ст. 8 та ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», а також дійшов помилкового висновку про їх начебто невідповідність максимальному розміру денної процентної ставки відповідно до Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до п. 2.4. Кредитного договору, стандартна процентна ставка в день становить 1,50000000, фіксована. Знижена процентна ставка в день становить 1,15288411, фіксована.
Відповідно до ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Вищезазначену статтю було доповнено частиною п`ятою згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ від 22.11.2023.
При цьому, вищезазначеним Законом Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» також було доповнено пунктом 17, відповідно до якого: «Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів - 1,5 %».
Отже, максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: -протягом перших 120 днів - 2,5 %; (з 24.12.2023 до 22.04.2024 включно) - протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23.04.2024 включно до 20.08.2024 включно) - з 21.08.2024 включно та надалі 1%.
Вищезазначений Закон набрав чинності 24.12.2023, а Договір був укладений 05.07.2024 року.
Звертає увагу, що не слід ототожнювати поняття «денна процентна ставка» в розумінні Закону України «Про споживче кредитування» та процентну ставку(ки) в день, які встановлені в Кредитному договорі, укладеному сторонами.
Відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» денна процентна ставка - це загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту.
Денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою, визначеною у ч. 4 ст. 8 Закону: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t х 100%, де ДПС денна процентна ставка; ЗВСК загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК загальний розмір кредиту; t строк кредитування у днях.
Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки має базуватися на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі.
У даному випадку, для визначення розміру загальних витрат за споживчим кредитом потрібно додати суму процентів за користування кредитом до суми комісії за надання кредиту.
Відповідно, денна процентна ставка за Договором становить 0,95 процентів з розрахунку: (16040,00/10 000,00)/169 днів х 100%=0,95%.
З вищевикладеного вбачається, що розмір денної процентної ставки, передбачений Договором № 504079-КС-001 про надання кредиту від 05.07.2024 року не перевищує 1%, виходячи з того, що обрахування базувалось на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені у договорі , як того вимагає норма ч. 3 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», а тому позовні вимоги про стягнення процентів за користування кредитом у даній справі позивач вважає обґрунтованими.
Вказує, що відсотки по кредитному договору нараховані в період дії договору за кожен день користування кредитом на залишок по кредиту та відповідають нормам ЦК України, умовам договору про надання кредиту та Правилам.
У період із 05.07.2024 року по 23.08.2024 року включно, проценти нараховувались по зниженій (пільговій) процентній ставці, а в період з 24.08.2024 року по 20.12.2024 року включно проценти нараховувались по стандартній процентній ставці – 1,50000000 %, за узгодженими сторонами умовами договору.
Штрафні санкції не нараховувались та не включені до позовних вимог.
Таким чином, проценти за користування кредитом становлять суму 19227,78 грн.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Згідно ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду.

Фактичні обставини справи

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 05.07.2024 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Бізнес Позика» укладено Договір про надання кредиту № 504079-КС-001, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», шляхом обміну електронними повідомленнями.
Відповідно до п. 2.1 Договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених Договором про надання кредиту та Правил надання споживчих кредитів.
Умовами договору передбачено, що строк кредиту складає 24 тижні, термін дії договору до 20.12.2024 року, фіксована процентна ставка: стандартна – 1,50000000, знижена – 1,15288411, комісія за надання кредиту – 1500,00 грн. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 29 653,89 грн., орієнтована реальна процентна ставка 19722,67 процентів.
З підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів, наданого ТОВ «ПрофітГід», вбачається, що 05.07.2024 року на картку № НОМЕР_1 перераховано 10000,00 грн з призначенням переказу: «Перерах. коштів ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_2 зг. до кредитного дог. №504079-КС-004 від 05.07.2024 без ПДВ», що також підтверджується доказами, наданими АТ КБ «Приват Банк» на виконання ухвали суду від 24.07.2025 року.
Вказаний договір кредиту у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним.
Відповідно до розрахунку заборгованості, за період з 05.07.2024 року до 20.12.2024 року, відповідач ОСОБА_1 станом на 03.07.2025 року має заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 29687,66 грн., з яких: 9947,66 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 19227,78 грн. - сума заборгованості за відсотками, та 503,41 грн. – сума заборгованості за комісією.
Із розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач ОСОБА_1 здійснювала оплати за кредитним договором: 18.07.2024 року у сумі 2170 грн, які зараховані: 1729,35 грн у рахунок оплати по відсоткам та 440,65 грн - оплата по комісії, 02.08.2024 року у сумі 2170 грн, які зараховані: 1614,06 грн у рахунок оплати по відсоткам та 555,94 грн - оплата по комісії, 20.08.2024 року у сумі 1000 грн, які зараховані: 52,53 грн у рахунок оплати за тілом кредиту та 947,47 грн - оплата по відсоткам.

Позиція Черкаського апеляційного суду

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно із ч. ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків. 

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Позивач оскаржує судове рішення в частині стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами, а тому рішення суду першої інстанції в частині стягнення тіла кредиту та комісії апеляційним судом не переглядається.
Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
В повній мірі зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.
Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Також згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлені строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Також апеляційний суд приймає до уваги, що у статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З урахуванням викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Враховуючи вищевикладені норми права, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за укладеним Договором щодо повернення отриманих коштів належним чином не виконує та наявні підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором.
Вирішуючи спір в частині визначення розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд першої інстанції виходив із того, що Кредитний договір укладений на 24 тижні, при цьому, врахував часткову сплату відповідачем коштів на погашення кредиту та здійснивши власний розрахунок процентів за користування кредитом з розрахунку 1% щоденної ставки, дійшов висновку, що до стягнення із відповідача підлягає загальна сума заборгованості у розмірі 23760,16 грн, з яких 9947,47 грн - борг за тілом кредиту та 13309,28 грн - заборгованість за процентами та 503,41 грн – комісії за надання кредиту.
В апеляційній скарзі ТОВ «Бізнес Позика» вважає помилковими висновки суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по процентах. 
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла до наступних висновків.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Згідно з умовами Договору № 504079-КС-001 про надання кредиту від 05.07.2024 року сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить: стандартна процентна ставка – 1,50000000 процентів в день, знижена процентна ставка – 1,15288411 процентів в день користування Кредитом.
Сторони домовилися, що знижена процентна ставка нараховується за умови повернення позичальником кредиту згідно погодженого сторонами графіку платежів. У іншому випадку, проценти за користування кредитом нараховуються за стандартною процентною ставкою.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що за зниженою процентною ставкою 1,115288411 % у день позивач нараховував відповідачу проценти з 05.07.2024 року до 23.08.2024 року. У період з 24.08.2024 року по 20.12.2024 року включно проценти нараховувались по стандартній ставці 1,50000000%, як це було погоджено сторонами при укладенні договору. 
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» денна процентна ставка це загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5 %, а з 21 серпня 2024 року не більше 1 %.
Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки має базуватися на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі.
Якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки або інших платежів за послуги кредитодавця, включених до загальних витрат за споживчим кредитом при обчисленні реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення, реальна річна процентна ставка та денна процентна ставка обчислюються на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит.
Частиною 4 вказаної статті передбачено, що денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою:
ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де
ДПС - денна процентна ставка;
ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом;
ЗРК - загальний розмір кредиту;
t - строк кредитування у днях.
Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % (частина 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»).
Товариство в апеляційній скарзі посилається на те, що денна процентна ставка за Договором № 5040796-КС-001 від 05.07.2024 року, не перевищує 1 % денної ставки, навівши власні розрахунки, згідно яких денна процентна ставка за вказаним Договором становить 0,95 процентів з розрахунку: (16040,00/10 000,00)/169 днів х 100%=0,95%.
Колегія суддів враховує, що дійсно, виходячи зі здійсненого розрахунку, який був перевірений судом апеляційної інстанції, денна процентна ставка становить 0,95 %, що є меншою за максимальний розмір денної процентної ставки 1% протягом строку дії договору, тобто до 20.12.2024 року.
Після закінчення строку дії договору позивачем заборгованість за процентами не нараховувалась, тому наданий позивачем розрахунок процентів за кредитним договором є вірним.
Суд першої інстанції в достатній мірі не врахував вищевикладене та дійшов помилкового висновку про стягнення процентів у розмірі 13309,28 грн, тому в цій частині рішення суду підлягає до зміни та збільшення розміру заборгованості суми прострочених платежів по процентах до 19227,78 грн.
Виходячи з наведеного вище, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги ТОВ «Бізнес Позика» знайшли своє об`єктивне підтвердження за наслідками перегляду судового рішення, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст.376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині вирішення питання щодо стягнення заборгованості за нарахованими відсотками із збільшенням суми, яка підлягала стягненню із ОСОБА_1 на користь позивача.
Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
В зв`язку із збільшенням розміру заборгованості за кредитним договором, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, також необхідно збільшити розмір судових витрат з 1939,33 грн. до 2422,20 грн. 
Оскільки вимоги апеляційної скарги задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3633,60 грн.
Керуючись ст.ст. 141, 258, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд ,–

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» - адвоката Клименка Тараса Васильовича – задовольнити.
Заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 листопада 2025 року - змінити.
Збільшити суму нарахованих відсотків, яка підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» із 13309,28 грн. до 19227,78 грн.
Збільшити суму судового збору, який підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Бізнес Позика» із 1939,33 грн до 2422,20 грн.
Збільшити загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Бізнес Позика» із 25699,49 грн. до 32100,86 грн.
В іншій частині рішення суду першої інстанції не переглядалося.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» 3633,60 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча         О.В. Карпенко

Судді О.М. Новіков

Л.І. Василенко