Справа № 522/11851/24 	Головуючий у 1 інстанції: Пушкарчук В. П. 	
Провадження № 22-ц/802/75/26  	  Доповідач: Осіпук В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2026 року        місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Осіпука В. В.,
суддів – Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,
з участю секретаря судового засідання Губарик К. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за  позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 листопада 2024 року,
В С Т А Н О В И В:
У липні 2024 року МТСБУ звернулося до суду із зазначеними позовом.
Покликалося на те, що 16 травня 2022 року у м. Одеса по вул. Манежній, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Пішонівська, відповідач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Skoda Octavia, номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки та не надав перевагу в русі та здійснив зіткнення з транспортним засобом Nissan Qashqai, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , в результаті чого обидва транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 16 червня 2022 року у справі № 522/6189/22 відповідача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та, на підставі ст. 124 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності.
Оскільки на час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована, то, на підставі заяви потерпілої особи ОСОБА_4 про виплату страхового відшкодування, позивачем МТСБУ було здійснено регламентну виплату на користь останньої в сумі 130 000 грн, а також понесено витрати в розмірі 3242 грн 36 коп. на виконання звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля.
Враховуючи викладене, позивач МТСБУ просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь в порядку регресу грошові кошти в розмірі 133242 грн 36 коп.
Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 листопада 2024 року позов задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь МТСБУ в порядку регресу шкоду в розмірі 133242 грн 36 коп. та вирішено питання про розподіл судових витрат.
Вважаючи заочне рішення суду першої інстанції незаконним, представник відповідача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача, вважаючи рішення суду першої інстанції обґрунтованим, прийнятим з дотриманням вимог чинного законодавства, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
Сторони по справі, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились.
Від представника позивача на адресу апеляційного суду надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.
Колегія суддів, відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України, вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності учасників справи, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, оскільки їх неявка в судове засідання апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду справи.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з таких підстав.
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки внаслідок ДТП потерпілій особі була завдана матеріальна шкода, яка відшкодована страховиком МТСБУ, то останній, у відповідності до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», має право на стягнення у порядку регресу виплаченого відшкодування з відповідача (безпосереднього заподіювача шкоди), який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Проте із таким висновком суду погодитись не можна.
Встановлено, що 16 травня 2022 року о 10 год. 30 хв. у м. Одеса по вул. Манежній, під час виїзду на нерегульоване перехрестя з вул. Пішонівська, відповідач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Skoda Octavia, н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не надав перевагу в русі та здійснив зіткнення з транспортним засобом Nissan Qashqai, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого обидва транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. 
На час вчинення дорожньо-транспортної пригоди (16 травня 2022 року) цивільно-правова відповідальність відповідача як водія транспортного засобу «Skoda Octavia, н.з. НОМЕР_1 ,не була застрахована.
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 16 червня 2022 року у справі № 522/6189/22 водія ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні вищевказаної ДТП.
В подальшому потерпіла особа – власник пошкодженого транспортного засобу Nissan Qashqai, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 звернулася до позивача МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування від 17 травня 2022 року. 
На підставі зібраних документів, враховуючи вимоги чинного законодавства, МТСБУ здійснило регламентну виплату (страхове відшкодування) потерпілій особі ОСОБА_4 у розмірі 130 000 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 933552 від 07 вересня 2022 року та понесло витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 3242 грн 36 коп., що підтверджується платіжними інструкціями № 884560 від 11 липня 2022 року та № 934993 від 19 жовтня 2022 року.
Також встановлено, що транспортний засіб марки «Skoda Octavia, н.з. НОМЕР_1 , не належить відповідачу ОСОБА_1 на праві власності, а останній керував ним на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на цей транспортний засіб (а. с. 14).
Крім того встановлено, що відповідно до наявної в матеріалах справи копії посвідчення серії НОМЕР_3 від 10 лютого 2015 року відповідач ОСОБА_1 має право на пільги, передбачені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а. с. 90).
Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з частиною першою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно з частиною першою статті 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Зазначена норма, що регулює правовідносини щодо відшкодування шкоди, передбачає право регресу особи в разі, якщо вона відшкодувала потерпілому шкоду, завдану іншою особою в рамках деліктних правовідносин між нею та потерпілим.
У пункті 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно з підпунктами «а», «г» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі; особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону.
Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Пунктом 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, чинній на час вчинення ДТП (16 травня 2022 року), передбачено, що учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.
У Рішенні від 23 грудня 2014 року № 7-рп/2014 у справі № 1-6/2014 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV Конституційний Суд України вказав, що в аспекті конституційного звернення положення пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV зі змінами необхідно розуміти так, що транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій, інвалідам війни та інвалідам I групи, є такі наземні транспортні засоби, якими зазначені особи володіють як на праві власності, так і на будь-якій іншій правовій підставі.
Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з пунктом 2.2 Правил дорожнього руху власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.
Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).
Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 грудня 2018 року у справі № 715/1586/17 (провадження № 61-28576св18).
Враховуючи викладене, оскільки ОСОБА_1 під час вчинення ДТП (16 травня 2022 року) керував транспортним засобом марки Skoda Octavia, н.з. НОМЕР_1 , на підставі посвідчення водія та реєстраційного документа на цей транспортний засіб, то він правомірно володів указаним майном.
Зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, то відповідно до пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, чинній на час вчинення ДТП (16 травня 2022 року), він був звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.
Подібні правові висновки щодо звільнення учасників бойових дій від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України на підставі пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» наведено в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 521/6088/16-ц (провадження № 61-17101св18), від 21 листопада 2018 року у справі № 336/851/17 (провадження № 61-25433св18).
Оскільки підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено виняток щодо права МТСБУ подати регресний позов до водія транспортного засобу, який звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України відповідно до пункту 13.1 статті 13 цього Закону, то, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов передчасного висновку про підставність позову МТСБУ до ОСОБА_1 про відшкодування здійсненої страхової виплати в порядку регресу та помилкового його задовольнив.
За наведених обставин та з урахуванням вимог п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, оскаржуване рішення суду першої інстанції, як таке, що ухвалене з допущенням невідповідності викладених у рішенні суду висновків обставинам справи, і неправильним застосуванням норм матеріального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, сплачений відповідачем за подання апеляційної скарги судовий збір у розмірі 4542 грн підлягає відшкодуванню позивачем.
Керуючись статтями 374, 376, 381-384, 389-390 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 задовольнити.
Заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 листопада 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення.
У задоволенні позову Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу відмовити.
Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4542 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді