Справа № 759/14629/24 Суддя в І-й інстанції Оздоба М.О.
Провадження № 33/824/3086/2025 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и

26 вересня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд
у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 15 квітня 2025 року, - 
в с т а н о в и в :
Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 15 квітня 2025 року на 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 07 липня 2024 року, приблизно в 12 год. 43 хв., у м. Києві, по вул. Академіка Єфремова, 21, керував автомобілем марки «Хонда», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР.
У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена з порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, а висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Апелянт заперечував факт керування транспортним засобом за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Звернув увагу на те, що у час та місці зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення він разом із знайомою ОСОБА_2 сиділи у припаркованому автомобілі, який не рухався, а мотор був незаведений. У момент, коли працівники поліції підійшли до автомобіля, він перебував на водійському сидінні, а на пасажирському місці сиділа ОСОБА_2 , автомобіль не перебував у русі. Звернув увагу, що на момент події він проходив лікування від анемії, тому мав втомленість, слабкість, погіршення зору, невпевнені рухи та інші симптоми. Окрім того, йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою портативного пристрою. Також направлення на огляд до медичного закладу працівниками поліції не вручалося. Звернув увагу на те, що він самостійно звернувся до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння. Окрім того, працівниками поліції не були вжиті заходи для надання можливості реалізувати право на отримання правової допомоги. Також апелянт зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення, складений працівником патрульної поліції, не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015. Зокрема, у протоколі практично неможливо розібрати або прочитати час його складання. Так, у п. 7 протоколу зазначено, що правопорушення вчинено протягом року, однак не вказано документ, який би підтверджував факт його вчинення, що не відповідає вимогам п. п. 4 п. розділу ІІ Інструкції. Крім того, у п. 9 протоколу відсутні дані та підпис свідка, про якого, за словами апелянта, він повідомляв працівника поліції. Крім того, зазначив, що відеозапис події проводився не безперервно, що є порушенням Інструкції від 18 грудня 2018 року № 1026. Просив постанову судді скасувати та закрити провадження у справі.
Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , який доводи апеляційної скарги підтримав, підтвердив її доводи та просив скаргу задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Висновки місцевого суду про доведеність відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 101698 від 07.07.2024 року в частині часу і місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу, яка його вчинила, ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 тобто фактичних даних встановлених у ході з`ясування обставин правопорушення, які не оспорюються учасниками судового розгляду;
відеозаписом, що зроблений за допомогою нагрудної камери поліцейського, яким підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та із яких вбачається, що ОСОБА_1 відмовився на пропозиції поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події за допомогою технічного засобі та у медичному закладі;
іншими доказами.
Дослідивши указані докази та надавши їм належну юридичну оцінку, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновки про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, наявність підстав для накладення стягнення, та із дотримання вимог ст. ст. 23, 33 КУпАП наклав на нього стягнення в межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, належним чином мотивувавши своє рішення.
Апеляційна скарга не містить доводів, які би указували на незаконність та необґрунтованість ухваленого судом рішення.
Суд вважає, що оскаржувана постанова винесена із дотриманням вимог чинного законодавства, обставини справи з`ясовані повно, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи. Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом стверджується відеозаписами дослідженими як місцевим, так і апеляційним судом. Так, із змісту спілкування поліцейського ОСОБА_1 вбачається те, що останній визнавав факт керування ним транспортним засобом. Зі змісту розмови вбачається те, що поліцейські рухались за транспортним засобом, яким керував ОСОБА_1 із проблисковими маячками червоного та синього кольору, на що ОСОБА_1 не реагував. На такі зауваження ОСОБА_1 повідомив, що він шукав місце для безпечного паркування. Поліцейський у процесі спілкування повідомив ОСОБА_1 про те, що причиною його зупинки була відсутність бампера на керованому ОСОБА_1 автомобілі, на що останній повідомив про те, що бампер перебуває у ремонті. Окрім того, під час зазначеного спілкування ОСОБА_1 повідомляв, що він їхав до магазину. Наведені обставини указують на доведеність керування ОСОБА_1 автомобілем та обґрунтованість його зупинки поліцейським, оскільки із зазначеного вище відеозапису вбачається те, що дійсно на керованому ОСОБА_1 автомобілі бампер дійсно відсутній. Суд звертає увагу і на те, що повідомивши ОСОБА_1 причини зупинки, поліцейський довів до його відома положення ПДР України, яким заборонений рух автомобіля без бампера, що указує на правомірність дій поліцейського. Відсутність відеозапису, яким зафіксована зупинка транспортного засобу, не є порушенням, яке указує на допустимість фактичних обставин, що встановлені цим відеозаписом, із урахуванням того, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, якими доводиться факт керування ОСОБА_1 автомобілем.
Із зазначеного відеозапису вбачається те, що ОСОБА_1 у категоричній формі відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Суд звертає увагу на те, що поліцейським пропонувалось пройти огляд як на місці за допомогою технічного засобу, так і у лікаря нарколога, на що ОСОБА_1 відмовився не пояснюючи причин.
Та обставина, що ОСОБА_1  самостійно звернувся до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння, якого у нього не було виявлено, не впливає на вирішення питання про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки йому у вину було поставлено вчинення відмови від проходження огляду на стан сп`яніння для чого не має правового значення те, перебував чи не передував винний у стані сп`яніння. 
Щодо реалізації права на правову допомогу, то ОСОБА_1 жодних клопотань із цього приводу у ході з`ясування поліцейськими обставин адміністративного правопорушення не заявлялось.
Щодо направлення для проходження огляду на стан сп`яніння, то у випадку відмови від проходження такого огляду видача відповідного направлення нормативними документами якими регламентується порядок виявлення у водіїв стану сп`яніння не передбачена. 
Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення, відповідає як вимогам ст. 256 КУпАП, так і вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року
Наведене указує на необґрунтованість апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.
Постанова Святошинського районного суду м. Києва від 15 квітня 2025 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а у задоволенні апеляційної скарги відмовляє.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
п о с т а н о в и в :
В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити.
Постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 15 квітня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ігнатюк О.В.