П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 січня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/18604/25	

Перша інстанція: суддя Бойко О.Я.,
повний текст судового рішення
складено 23.10.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	
судді –	Джабурії О.В..	

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного сервісного центру МВС на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного сервісного центру МВС про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
В червні 2025 року ОСОБА_1 (надалі – позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного сервісного центру МВС (надалі – відповідач), в якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльність Головного сервісного центру МВС (ЄДРПОУ 40109173, 04052, м. Київ, вул. Лук`янівська, 62) щодо невчинення дій стосовно поновлення відомостей про посвідчення водія серії НОМЕР_1 , відкриті категорії “В”, “С”, видане 30.11.2021 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсне до 30.11.2051, у Єдиному державному реєстрі МВС шляхом зміни його статусу на “Дійсний”; 
- зобов`язати Головний сервісний центр МВС поновити відомості про посвідчення водія серії НОМЕР_1 , відкриті категорії “В”, “С”, видане 30.11.2021 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсне до 30.11.2051, у Єдиному державному реєстрі МВС шляхом зміни його статусу на “Дійсний”. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30.11.2021 він був документований посвідченням водія серії НОМЕР_1 , виданим Територіальним сервісним центром №6545 ГСЦ МВС, з відкритими категоріями “В”, “С”, і яке дійсне до 30.11.2051. Одночасно з видачою пластикового посвідчення водія із зазначеними реквізитами, відомості про документ були внесені до Єдиного державного реєстру єдиної інформаційної системи МВС та відповідно посвідчення було доступне для перегляду та пред`явлення як на порталі, так і у застосунку онлайн-сервісу державних послуг “Дія”. Користуючись своїм посвідченням водія, за необхідності позивач надавав для перевірки та підтвердження як своєї особи, так і наданого йому права керування транспортним засобом пластикове посвідчення водія, зазначене вище. Потреба підтверджувати відповідне право за допомогою застосунку “Дія” у позивача не було, саме тому останньому важко припустити, коли саме відбулися зміни щодо наявності у застосунку відомостей щодо його посвідчення водія. У подальшому у 2024 році позивачем було встановлено відсутність будь-якої інформації про посвідчення водія у своєму застосунку “Дія”. Під час перевірки посвідчення водія за допомогою спеціальної форми на офіційному сайті Головного сервісного центру МВС, інформацію про його посвідчення водія знайдено не було, в автоматичному режимі на сторінці ресурсу рекомендовано звернутися для верифікації даних до регіонального сервісного центру. Після подання ряду заяв та адвокатських запитів, позивачем було встановлено, що працівниками Територіального сервісного центру №6545 ГСЦ МВС у січні 2022 року були вчинені протиправні дії щодо зміни статусу посвідчення водія, реквізити якого зазначені вище, на “Недійсний” у Єдиному державному реєстрі МВС. Протиправними позивач ці дії вважає тому, що він не звертався до жодної з іноземних консульських установ із заявою про видачу іноземного посвідчення водія, а відтак не отримував такого посвідчення та не передавав власне українське посвідчення для його отримання. Спроби позивача поновити інформацію щодо його посвідчення водія у Єдиному державному реєстрі МВС шляхом направлення відповідних заяв до РСЦ ГСЦ в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (філія ГСЦ МВС), а також до ГСЦ у досудовому порядку результатів не дали. Позивач вважає протиправними дії ТЦС №6545 ГСЦ МВС щодо зміни статусу його посвідчення водія у Єдиному державному реєстрі МВС на “Недійсний” та бездіяльність ГСЦ МВС щодо невчинення дій щодо поновлення відомостей про його посвідчення водія у Єдиному державному реєстрі МВС шляхом зміни його статусу на “Дійсний”.
Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову та навів наступні обставини та доводи: згідно даних Єдиного державного реєстру МВС гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримував наступні посвідчення водія: серії НОМЕР_2 , категорії “В”, видане 25 жовтня 2010 року ВРЕР ДАІ м. Нова Каховка “має статус – зданий в архів”; серії НОМЕР_3 , категорії “В”, видане 11 грудня 2018 року ТСЦ №6545 (на правах відділу, м. Нова Каховка) “має статус – загублений”; серії НОМЕР_4 , категорії “В”, видане (замість загубленого) 28.08.2020 ТСЦ №6545 (на правах відділу, м. Нова Каховка) “має статус – зданий в архів”; серії НОМЕР_1 , категорії “В,С”, видане 30 листопада 2021 року ТСЦ №6545 (на правах відділу, м. Нова Каховка) “має статус – не дійсний”. Перепідготовку на категорію «С» позивач проходив у навчальному закладі Новокаховська АШ ТСОУ в період з 01 листопада 2019 року по 14 січня 2020 року, а посвідчення отримав лише 30 листопада 2021 року після здачі іспитів в ТСЦ №6545. Згідно даних “Журналу обліку вхідних документів №138, т.3” РСЦ ГСЦ МВС в Херсонській області, з Посольства України в Королівстві Нідерланди до РСЦ ГСЦ МВС в Херсонській області листом від 10 липня 2021 року за вихідним №61219/17-500-153 були надіслані посвідчення водія громадян України внаслідок їх обміну на іноземні посвідчення водія (вхід. №4840 від 20 грудня 2021 року). Серед надісланих посвідчень також було посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 11 грудня 2018 року (яке згідно даних ЄДР МВС має статус загублене), видане на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач звертає увагу на те, що позивач надав інформацію до ТСЦ №6545 (на правах відділу, м. Нова Каховка) про втрату посв. водія НОМЕР_3 , однак в подальшому надав вказане посвідчення водія для обміну на іноземне посвідчення водія в Республіці Нідерланди. Крім того, з “Журналу обліку вихідних та внутрішніх документів (службові листи) №77, т.1” РСЦ ГСЦ МВС в Херсонській області вбачається, що 31 грудня 2021 року за вихідним №2277 вказані вище посвідчення водія передані до ТСЦ №6545 (на правах відділу, м. Нова Каховка) для внесення відповідної інформації до ЄДР МВС. 18 січня 2022 року адміністратором ТСЦ №6545 в ЄДР МВС внесено відомості щодо отримання ОСОБА_1 іноземного посвідчення водія. Після проведення вказаної технологічної операції останнє видане українське посвідчення водія змінює статус з “Виданий” на “Не дійсний”. Відповідач вважає, що оскільки взамін національного посвідчення водія позивачеві було видано іноземне, за обміном якого на національне посвідчення він до сервісного центру не звертався, то функціоналом ЄДР МВС останнє посвідчення водія ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 автоматично було переведено в статус “Не дійсний”, що відповідає приписам Інструкції №515. Надати суду копію відповідного акту про знищення списаних посвідчень водія неможливо у зв`язку з окупацією частини території Херсонської області, на якій розміщувався структурний підрозділ РСЦ ГСЦ МВС в Херсонській області - ТСЦ №6545. Відповідач вважає, що метою цього адміністративного позову фактично є спроба легітимувати через судові органи друге посвідчення водія (національне) за наявності іноземного посвідчення або ухилитись від законодавчо встановленої процедури обміну іноземного посвідчення на національне.
Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2025 року позовні вимоги задоволені.
Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та винести нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. 
Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.
Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи, на підставі яких суд першої інстанції прийняв рішення про задоволення позову.
30.11.2021 Територіальним сервісним центром №6545 ГСЦ МВС позивачу видано посвідчення водія серії НОМЕР_1 , на право керування транспортними засобами категорії “В”, “С”, з терміном дії до 30.11.2051.
В подальшому у 2024 році позивачем було встановлено відсутність будь-якої інформації про посвідчення водія у своєму застосунку “Дія”. Під час перевірки посвідчення водія за допомогою спеціальної форми на офіційному сайті Головного сервісного центру МВС, інформацію про його посвідчення водія знайдено не було, в автоматичному режимі на сторінці ресурсу рекомендовано звернутися для верифікації даних до регіонального сервісного центру.
У зв`язку з виявленням відсутності інформації щодо власного посвідчення водія як на порталі, так і у застосунку онлайн-сервісу державних послуг “Дія”, останній звернувся до Територіального сервісного центру №1451 МВС з відповідною заявою.
У відповідь на заяву 12.07.2024 позивачу було повідомлено про те, що згідно з відповіддю РСЦ ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, статус посвідчення водія НОМЕР_1 було змінено на “Не дійсний” в ТСЦ №6545 (на правах відділу м. Нова Каховка) РСЦ ГСЦ МВС в Херсонській області на підставі технологічної операції -“Отримано іноземне посвідчення водія взамін українського”. 
Позивач звернувся до Регіонального сервісного центру ГСЦ в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (філія ГСЦ МВС) із заявою про вчинення дій щодо верифікації його даних, зазначивши, що ним не подавалася заява на отримання іноземного посвідчення водія взамін українського, не вчинялися щодо цього будь-які активні дії, та відповідно не отримувалося іноземне посвідчення водія взамін українського. 
16.05.2024 отримав відповідь про те, що згідно з Єдиним державним реєстром МВС (далі ЄДР МВС) наявна інформація щодо виданого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 30.11.2021. Статус посвідчення водія – “Не дійсний”. В ЄДР МВС міститься інформація, що 18 січня 2022 року територіальним сервісним центром МВС №6545 (на правах відділу м. Нова Каховка) внесено інформація про технологічну операцію “Отримано іноземне посвідчення водія взамін українського), яка надійшла з Консульської установи відповідної іноземної держави, в якій було здійснено обмін національного посвідчення водія.
27.05.2025 Позивач звернувся до ГСЦ МВС як до розпорядника Єдиного державного реєстру МВС з заявою про відновлення статусу посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як дійсного, шляхом внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру єдиної інформаційної системи МВС. Представник Позивача, у свою чергу, звернувся до ГСЦ МВС з адвокатським запитом, в якому просив повідомити результати розгляду заяви, надати наявні у розпорядженні ГСЦ, а також підпорядкованих йому підрозділів, докази отримання Позивачем посвідчення водія іноземної держави, копію повідомлення іноземної консульської установи про факт такого отримання, надати належним чином засвідчені копії документів (внутрішніх інструкцій тощо), які встановлюють порядок отримання повідомлень іноземних консульських установ та вчинення на їх підставі технологічних операцій за відсутності заяви особи.
У відповіді №31/1685АЗ-14124-2025 від 04.06.2025 Головним сервісним центром МВС (далі за текстом – Відповідач) з посиланням на норми законодавства у даній галузі повідомлено про те, що направлення до ТСЦ МВС заяв громадян на здійснення обміну отриманого в Україні посвідчення водія іноземною державою не передбачено Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою КМУ від 08.05.1993 №340. Такі посвідчення, що надійшли з консульських відділів (відділень) іноземних держав з інформацією про їх заміну на посвідчення водія цих держав, відповідно до вимог розділу XIV Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.12.2009 №515, знищуються способом, що виключає їх повторне використання з оформленням акта про знищення списаних посвідчень водія. Згідно даної відповіді документи, які стали підставою для видачі, обміну або повернення посвідчення водія (заяви, посвідчення водія, документи, що підтверджують оплату послуг тощо) підшиваються в окремі справи і зберігаються 3 роки, та з огляду на зазначене, ГСУ МВС резюмувало, що інформація про посвідчення водія, які отримані в Україні та обміняні в іноземних державах вноситься до ЄДР МВС у відповідності до вимог Положення №340, а відновлення обміняного посвідчення водія після його знищення законодавством не передбачено.
Отримавши таку відмову Головного сервісного центру МВС у відновленні статусу посвідчення водія серії НОМЕР_1 , позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, проаналізувавши норми Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340 (надалі - Положення №340) та Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія затвердженою наказом МВС від 07.12.2009. №515 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 22.05.2020 №408) (надалі- Інструкція №515), дійшов висновку, що оскільки даних про отримання позивачем іноземного посвідчення відповідачем не надано, то правових підстав для переведення 18.01.2022 в статус “не дійсний” посвідчення водія серії НОМЕР_1 , категорії “В,С”, видане позивачу 30.11.2021 року, у суб`єкта владних повноважень не було.
Також суд першої інстанції дійшов висновку, що належним способом відновлення порушеного права позивача має бути внесення відповідачем відомостей до ЄДР МВС про дійсність виданого позивачу посвідчення водія серії НОМЕР_1 .
Крім того, суд першої інстанції відхилив посилання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду, зазначивши, що про порушення своїх прав позивач дізнався лише після отриманої в червні 2025 року відповіді Головного сервісного центру МВС, якою було зафіксовано той факт, що дійсно Територіальним СЦ №6545 (на правах відділу м. Нова Каховка) змінено статус водійського посвідчення НОМЕР_1 від 30.11.2021 на “Недійсний”, позицію відповідача щодо правильності таких дій ТСЦ, та відмову у його поновленні. 
Апелянт не погодився з доводами та висновками суду першої інстанції, і в апеляційній скарзі навів обставини та доводи, які раніше були викладені ним у відзиві на позов, в тому числі і стосовно пропуску позивачем строку звернення до суду, а також додатково вказав про помилковість висновку суду першої інстанції стосовно відсутності підтвердження отримання позивачем іноземного посвідчення, зазначивши, що таким підтвердженням є лист Посольства України в Королівстві Нідерланди від 30 червня 2025 року за вих.№61219/17-500, наданий на запит РСЦ ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (філія ГСЦ МВС) від 27 червня 2025 року за вихідним №31/30/07-9672-2025, в якому Посольство України в Королівстві Нідерланди підтвердило отримання від компетентних органів країни перебування у листопаді 2021 посвідчення водія оформленого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зазначило, що ПУ направило дипломатичною поштою зазначене посвідчення разом із супровідним листом.
Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.
Стосовно висновку суду першої інстанції про дотримання позивачем визначеного статтею 122 КАС України строку звернення до суду, то колегія суддів погоджується за таким висновком, оскільки предметом даного позову є не оскарження рішень або дій ТСЦ МВС №6545 (на правах відділу м. Нова Каховка) стосовно внесення 18.01.2022 року інформації до Єдиного державного реєстру МВС про технологічну операцію «Отримано іноземне посвідчення водія взамін українського», внаслідок якої видане на ім`я позивача посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 30.11.2021 набуло статусу “Не дійсне”, про що позивача було повідомлено листом Територіального сервісного центру №6541 РСЦ ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (філія ГСЦ МВС) №31/30/6541-2990-2024 від 10.07.2024, а саме відмова відповідача, як єдиної уповноваженої установи, внести відповідні зміни до вказаного реєстру в частині зміни статусу зазначеного посвідчення водія на “Дійсне”, а ця відмова викладена у листі відповідача №31/1685АЗ-14124-2025 від 04.06.2025.
Отже, отримавши таку відмову від 04.06.2025, позивач звернувся з даним позовом 11.06.2026 в межах визначеного статтею 122 КАС України строку звернення до суду.
Надаючи оцінку висновку суду першої інстанції про відсутність правових підстав для переведення 18.01.2022 в статус “не дійсний” посвідчення водія серії НОМЕР_1 , колегія суддів виходить з наступного нормативно-правого регулювання, яке підлягає застосуванню при вирішенні даного питання. 
Пунктом 34 Положення № 340 встановлено, що у разі надходження до територіальних сервісних центрів МВС, посвідчення що отримані в Україні та обміняні в іноземних державах, інформація про їх обмін за кордоном вноситься до Єдиного державного реєстру МВС, після чого такі посвідчення водія вважаються недійсними.
Пунктом 8 Розділом ІХ Інструкції №515 встановлено, що після внесення інформації про посвідчення водія, яке обміняне на нове, до ЄДР МВС таке посвідчення водія вважається недійсним та долучається до документів, які стали підставою для його обміну. У разі надходження до ТСЦ МВС посвідчень водія, що отримані в Україні та обміняні в іноземних державах, інформація про їх обмін за кордоном вноситься до ЄДР МВС, після чого такі посвідчення водія вважаються недійсними.
Як вже зазначено вище, висновок суду першої інстанції про неправомірність переведення посвідчення водія серії НОМЕР_1 в статус “не дійсний” ґрунтується на відсутності даних про отримання позивачем іноземного посвідчення.
Колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що суд першої інстанції в своєму рішенні не надав жодної оцінки наведеним відповідачем у відзиві на позову заяву доводам та долученим відповідачем документам стосовно того, що згідно даних “Журналу обліку вхідних документів №138, т.3” РСЦ ГСЦ МВС в Херсонській області, з Посольства України в Королівстві Нідерланди до РСЦ ГСЦ МВС в Херсонській області листом від 10 липня 2021 року за вихідним №61219/17-500-153 були надіслані посвідчення водія громадян України внаслідок їх обміну на іноземні посвідчення водія (вхід. №4840 від 20 грудня 2021 року), серед яких було і посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 11 грудня 2018 року (яке згідно даних ЄДР МВС має статус загублене), видане на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Також суду першої інстанції залишив поза увагою той факт, що листом Посольства України в Королівстві Нідерланди від 30 червня 2025 року за вих.№61219/17-500, який було надано на запит РСЦ ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (філія ГСЦ МВС) від 27 червня 2025 року за вихідним №31/30/07-9672-2025, в якому Посольство України в Королівстві Нідерланди підтвердило отримання від компетентних органів країни перебування у листопаді 2021 посвідчення водія, оформленого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зазначило, що ПУ направило дипломатичною поштою зазначене посвідчення разом із супровідним листом.
Колегія суддів вважає, що відповідачем доведений факт того, що від компетентних органів Королівства Нідерланди через Посольства України в Королівстві Нідерланди до РСЦ ГСЦ МВС в Херсонській області 20.12.2021 надійшло видане позивачу 11.12.2018 посвідчення водія серії НОМЕР_3 , внаслідок його обміну на іноземне посвідчення водія. 
Також відповідачем доведений і факт подальшої передачі цього посвідчення 31.12.2021 до ТСЦ №6545 (на правах відділу, м. Нова Каховка) для внесення відповідної інформації до ЄДР МВС.
З урахуванням цих фактів, колегія суддів не може погодитися з наведеними вище доводами суду першої інстанції, оскільки за змістом пункту 34 Положення №340 та пункту 8 Розділу ІХ Інструкції №515 підставою для визнання посвідчення водія недійсними є саме факт надходження такого посвідчення до територіальних сервісних центрів МВС від компетентних іноземних органів внаслідок їх обміну на іноземні посвідчення водія. 
При цьому, ні Положення №340, ні Інструкції №515 не вимагають від територіальних сервісних центрів МВС здійснювати перевірки самого факту такого обміну.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що і пункт 34 Положення №340, і пункт 8 Розділу ІХ Інструкції №515 чітко визначають, що недійсним визнається саме те посвідчення водія, яке надійшло від компетентних іноземних органів в порядку обміну на іноземні посвідчення водія.
Як вже зазначено вище, від компетентних органів Королівства Нідерланди через Посольство України в Королівстві Нідерланди до РСЦ ГСЦ МВС в Херсонській області 20.12.2021 надійшло посвідчення водія серії НОМЕР_3 , яке було видане позивачу 11.12.2018, а тому не було підстав для внесення до ЄДР МВС запису про недійсність посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке було видане позивачу 30.11.2021.
Той факт, що посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 11.12.2018, яке надійшло від компетентних органів Королівства Нідерланди, в ЄДР МВС має статус «загублене», не змінює наведеного вище висновку колегії суддів, оскільки відповідно до Положення №340 та Інструкції №515 даний факт не міг бути підставою для визнання недійсним посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 30.11.2021, яке було видано позивачу замість посвідчення серії НОМЕР_3 від 11.12.2018
Згідно з Положенням про Головний сервісний центр МВС (наказ МВС №1393), цей орган виконує функції адміністратора Єдиного державного реєстру МВС та наділений правом вносити зміни або виправлення до інформації, що міститься в реєстрі.
Оскільки територіальний сервісний центр МВС №6545 (на правах відділу м. Нова Каховка), який вніс 18.01.2022 інформацію до Єдиного державного реєстру МВС про технологічну операцію «Отримано іноземне посвідчення водія взамін українського», внаслідок якої видане на ім`я позивача посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 30.11.2021 набуло статусу “Не дійсне”, припинив діяльність через тимчасову окупацію, а регіональні центри не мають доступу до первинних матеріалів або повноважень щодо їх відновлення, то саме відповідач є єдиним органом, уповноваженим на внесення відповідних змін до вказаного реєстру щодо відновлення дії вказаного посвідчення водія. 
Колегія суддів вважає, що в розпорядженні відповідача були всі необхідні документи, які свідчили про неправомірність внесення ТСЦ МВС №6545 (на правах відділу м. Нова Каховка) до Єдиного державного реєстру МВС записів про недійсність посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 30.11.2021, оскільки саме це посвідчення водія не надходило від компетентних іноземних органів в порядку його обміну на іноземне посвідчення водія.
Виходячи з цього, за результатами розгляду заяви позивача від 27.05.2025 відповідач, як розпорядник Єдиного державного реєстру МВС, мав би задовольнити таку заяву та внести до цього реєстру відповідні зміни, направлені на відновлення дії посвідчення водія серії НОМЕР_1 . 
А оскільки відповідач листом від 04.06.2025 №31/1685АЗ-14124-2025 фактично відмовив у задоволенні заяви позивача від 27.05.2025, то в рамках спірних правовідносин має місце не протиправна бездіяльність щодо невчинення дій стосовно поновлення відомостей про посвідчення водія серії НОМЕР_1 , а має місце протиправна відмова у вчиненні таких дій, що не може вважатися бездіяльністю. 
Отже, суд першої інстанції помилково визнав протиправною бездіяльність відповідача щодо невчинення дій стосовно поновлення відомостей про посвідчення водія серії НОМЕР_1 .
Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Оскільки відповідач порушив права позивача саме внаслідок неправомірної відмови у внесенні до Єдиного державного реєстру МВС відомостей про поновлення дії посвідчення водія серії НОМЕР_1 , то способом захисту та відновлення прав позивача має бути визнання такої відмови неправомірною та зобов`язання відповідача вчинити такі дії.
Підсумовуючи все вищевикладене, колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, внаслідок неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, з прийняттям по справі нової постанови про часткове задоволення позовних вимог з виходом за межі позовних вимог.
Керуючись ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного сервісного центру МВС – задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2025 року – скасувати.
Прийняти по справі нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного сервісного центру МВС - задовольнити частково.
Визнати неправомірною відмову Головного сервісного центру МВС, викладену у листі від 04 червня 2025 року №31/1685АЗ-14124-2025, у поновлення відомостей про посвідчення водія серії НОМЕР_1 , відкриті категорії “В”, “С”, видане 30 листопада 2021 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсне до 30 листопада 2051 року, у Єдиному державному реєстрі МВС шляхом зміни його статусу на “Дійсний”.
Зобов`язати Головний сервісний центр МВС поновити відомості про посвідчення водія серії НОМЕР_1 , відкриті категорії “В”, “С”, видане 30 листопада 2021 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсне до 30 листопада 2051 року, у Єдиному державному реєстрі МВС шляхом зміни його статусу на “Дійсний”. 
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з Головного сервісного центру МВС (код ЄДРПОУ 40109173) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач 		К.В. Кравченко	
Судді	  	О.В. Джабурія   Н.В. Вербицька