Справа № 444/389/26
Провадження № 3/444/453/2026 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2026 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Зеліско Р. Й., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , складача протоколу ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Очаків, Миколаївської області; проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця: капітан, заступник командира роти з озброєння військової частин НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 виданий Очаківським РС УДМС України в Миколаївській області 10.01.2017 року; ІПН НОМЕР_4 
за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , у період з 24.10.2025 по 01.01.2026 на території дислокації військової частини НОМЕР_2  ( АДРЕСА_3 ) капітан ОСОБА_1 , являючись військовослужбовцем Збройних Сил України, будучи військовою службовою особою, під час дії особливого періоду, що настав з моменту введення воєнного стану в Україні, неналежно виконав свої службові обов`язки, як заступник командира роти з озброєння військової частини НОМЕР_2 , які повинен був виконати за своїм службовим становищем та мав реальну можливість належним чином їх виконати, а саме, в порушення вимог п.п. 2, 3, 12 Порядку проведення обов`зкового технічного контролю транспортних засобів Збройних Сил, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 №1225, зі змінами, вимоги ст. ст. 11, 16, 17, 58, 59, 345 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, вимоги Інструкції про використання автомобільної техніки у Міністерстві оборони та Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 12.12.2016 №678 (далі- Інструкція №678), вимоги пункту 3.2.12. Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 №300 зі змінами від 15.08.2024 наказ Міністра оборони України 15.08.2024 №560, в порушення вимог Функціональних обов`язків заступника командира окремої радіолокаційної роти з озброєння, не здійснював контроль за використанням автомобільної техніки військової частини НОМЕР_2 у період з 24.10.2025 по 01.01.2026, а саме у зазначений період не складав наряди на використання транспортних засобів, допустив до використання транспортні засоби, які не перереєстровані встановленим порядком та використовуються з реєстраційними документами та номерними знаками, що не належать військовій частині НОМЕР_2 , не здійснював контроль за видачею та поверненням дорожніх листів та допустив до використання техніку, яка не пройшла обов`язковий технічний контроль.
Правопорушення виявлено 01.01.2026 року посадовими особами відділу військової інспекції безпеки дорожнього руху ІНФОРМАЦІЯ_2 під час проведення перевірки роботи щодо запобігання подій з автомобільною технікою, порядку її використання та організації внутрішньої служби в парку у військовій частині НОМЕР_2 .
В ході проведення перевірки встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_5 від 24.10.2025 №308 капітана ОСОБА_1 призначено заступником командира роти з озброєння військової частини НОМЕР_2 .
Відповідно до пункту 12 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів Збройних Сил, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року за №1225, використання транспортного засобу, який не пройшов технічний контроль, забороняється.
Відповідно до пункту 3.20 Інструкції №678 експлуатація машин дозволяється при наявності технічного талону з відміткою про проведення обов`язкового технічного контролю.
Відповідно до статті 118 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України заступник командира роти з озброєння зобов`язаний організувати технічно правильну експлуатацію техніки роти.
Капітан ОСОБА_1 всупереч вимогам пункту 12 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів Збройних Сил, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 №1225, вимогам пункту 3.20 Інструкції №678 та всупереч ст. 118 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України допустив до використання транспортні засоби, які не пройшли обов`язковий технічний контроль, а саме МАЗ “5334” військовий номер НОМЕР_6 , У^АЙ “375” військовий номер НОМЕР_7 , Урал “375” військовий номер НОМЕР_8 », що підтверджується копіями дорожніх листів та записами у Журналі реєстщціу виходу та повернення машин.
Відповідно до Інструкції №3.13 використання машин оформлюється нарядом на виокристання машин.
Капітан ОСОБА_1 всупереч вимогам пункту 3.13 Інструкції №678 допустив до використання машини, а саме Урал “4320” військовий номер НОМЕР_9 , Урал “375” військовий номер НОМЕР_10 , які не включені до наряд на використання машин, що підтверджується копіями дорожніх листів та записами в Журналі реєстрації виходу та повернення машин.
Окрім цього, капітан ОСОБА_1 всупереч вимогам пункту 3.21. Інструкції №678 не здійснював контроль щодо видачі та повернення дорожніх листів, а саме дорожні листи видаються, незважаючи що попередньо видані - ще не здані, в корінцях дорожніх листів не систематично проставляються підписи посадових осіб про їх отримання.
Відповідно до статті 118 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України заступник командира роти з озброєння зобов`язаний вживати заходи для запобігання катастрофам, аваріям техніки.
Капітан ОСОБА_1 не вживав заходи щодо запобігання дорожньо- транспортним пригодам, що підтверджується відсутністю річного та місячного плану з організації роботи щодо запобігання ДТП, відсутністю книги обліку катастроф, аварій, поломок та нещасних випадків.
Окрім цього, встановлено, що капітан ОСОБА_1 допустив до використання транспортні засоби, які не перереєстровані встановленим порядком та використовуються з реєстраційними документами (технічними талонами) і номерними знаками, що не належіть військовій частині НОМЕР_2 , а саме Volkswagen “Passat” військовий номер НОМЕР_11 , Seat “Leon” військовий номер НОМЕР_12 , Daewoo “Sens” військовий номер НОМЕР_13 , що підтверджується копіями дорожніх листів та записами у Журналі реєстрації виходу та повернення машин.
Капітан ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю відповідних записів у вищезазначених Книгах, технічних талонах належним чином не виконував обов`язки визначені йому пунктом 3.2.11. Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 №300 зі змінами від 15.08.2024 наказ Міністра оборони України 15.08.2024 №560 щодо контролю за плануванням витрат моторесурсів згідно з їх лімітом та квартальним лімітом видатків пального.
Стаття 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язує капітана ОСОБА_1 виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, дорубаних йому за посадою.
Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, ^положеннями, інструкціями.
У свою чергу, статей 1-3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначають, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку та досягається, окрім іншого, шляхом свідомого ставлення військовослужбовця до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі, особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів. Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України кожного військовослужбовця зобов`язано додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.
Відповідно до вимог частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.
Відповідно до вимог статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зазначено, що військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини.
Відповідно до статті 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.
Згідно статті 58 статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості.
Відповідно до статті 59 статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України Командир (начальник) зобов`язаний, крім іншого:
знати, дотримуватися особисто та вимагати від особового складу неухильного дотримання норм міжнародного гуманітарного права;
планувати роботу і здійснювати заходи щодо підтримання та удосконалення бойової та мобілізаційної готовності і вимагати їх виконання, своєчасно вносити до планів роботи необхідні зміни (уточнення), вживати заходів для охорони державної таємниці, забезпечення прихованого управління військами;
знати стан справ у дорученій йому військовій частині, на кораблі (у підрозділі), ділові, морально-психологічні якості безпосередньо підпорядкованих військовослужбовців, бойову та іншу техніку, озброєння, що є в частині, на кораблі (у підрозділі), вміло керувати військовою частиною, кораблем (підрозділом) як у повсякденному житті, так і під час виконання бойових завдань;
постійно вдосконалювати особисту підготовку та майстерність підпорядкованих командирів (начальників), методи керівництва військовою частиною, кораблем (підрозділом), особисто проводити навчання та заняття з особовим складом військової частини, корабля (підрозділу), займатися правовим вихованням підлеглих, своєчасно вживати заходів для виконання завдань соціально-психологічного забезпечення бойової підготовки;
завжди мати точні відомості про особовий склад, озброєння, боєприпаси, бойову та іншу техніку, пальне, матеріальні засоби (кошти), що є у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) за штатом, списком і в наявності;
встановлювати у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України;
показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників); бути ввічливим і справедливим у ставленні до підлеглих, не принижувати їх честі і гідності;
проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини; аналізувати стан військової дисципліни і об`єктивно доповідати про це старшому командирові (начальникові).
Таким чином, капітан ОСОБА_1 , за посадою наділений організаційно- розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями та являється військовою службовою особою.
Таким чином, капітан ОСОБА_1 порушив вимоги ст. ст. 11, 16, 17, 58, 59, 345 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, вимоги Інструкції № 678, вимоги пункту 3.2.12. Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 №300 зі змінами від 15.08.2024 наказ Міністра оборони України 15.08.2024 №560, вимоги пункту 12 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів Збройних Сил, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 №1225, вимоги Функціональних обов`язків заступника командира окремої радіолокаційної роти з озброєння, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що на даній посаді перебуває з жовтня 2025 року. Свої обовязки передбачені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, вимоги Інструкції № 678, вимоги Порядку проведення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів Збройних Сил, а також вимоги Функціональних обов`язків заступника командира окремої радіолокаційної роти з озброєння він досконало знає, однак в силу обставин йому не вдавалось виконувати їх так, як передбачено чинним законодавством з тих чи інших підстав. Визнає, що дані обставини склались через те, що він не звертався до вищого командування із рапортом. Розкаюється у вчиненому та просить суд не накладати суворого стягнення. 
Факт вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення та його вина у цьому стверджується зібраними доказами, які знаходяться в матеріалах справи, а саме: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЛВ № 16 від 27.01.2026 року;
- актом перевірки стану щодо запобігання подій з автомобільною технікою, порядку її використання та організації внутрішньої служби в парку від 01.01.2026 року;
- поданням (в порядку п. 17 ст. 7 Закону України "Про військову службу правопорядку у Збройних Силах України);
- копіями журналу виходу та повернення машин військової частини НОМЕР_2 ;
- копією книги інструктажу старших машин та водіїв військової частини НОМЕР_2 ;
- копією медичного огляду водіїв військової частини НОМЕР_2 ;
- копією книги нарядів на використання машин військової частини НОМЕР_2 ;
- копіями реєстраційних даних транспортних засобів;
-копією накладної на автомобілі;
-копіями дорожніх листів;
-копією книги огляду (перевірки) машин техніком (з безпеки дорожнього руху) - начальником КТП;
- копією наказу від 24.10.2025 року про призначення ОСОБА_1 на посаду заступника командира ротиз озброєння військової частини НОМЕР_2 ,
а також іншими матеріалами адміністративної справи. 
Так, з письмових пояснень  майора ОСОБА_3 , командира військової частини НОМЕР_2 видно, що з 24.10.2025 по теперішній час капітан ОСОБА_1 перебуває на посаді заступник командира роти з озброєння військової частини НОМЕР_2 . У період з 24.10.2025 по 01.01.2026 капітан ОСОБА_1 доповідав йому про наявність порушень, які були виявлені 01.01.2026 під час проведення перевірки представниками ВІБДР ІНФОРМАЦІЯ_2 . Він давав вказівку усувати зазначені порушення та взаємодіяти з начальником автомобільної служби військової частини НОМЕР_5 молодшим лейтенантом ОСОБА_4 та заступником командира військової частини НОМЕР_5 з озброєння майором ОСОБА_5 . Капітан ОСОБА_1 щодо виявлених порушень в частині використання транспортного засобу, який не пройшов обов`язковий технічний контроль також йому доповідав, і зазначав, що пройти технічний контроль відсутня можливість у зв`язку постійним залученням цієї техніки до бойових чергувань. Щодо виявлених порушень в частині не здійснення контролю за видачею та поверненням дорожніх листів капітан ОСОБА_1 йому не повідомляв. Щодо виявлених порушень в частині використання техніки, яка не включена в наряд на використання машин капітан ОСОБА_1 йому не повідомляв.
У письмових поясненнях ОСОБА_1  від 27.01.2026 року він зазначив, що транспортні засоби, які не пройшли обов`язковий технічний контроль використовувались, тому що була відсутня можливість його пройти у зв`язку з постійним залученням цих транспортних засобів до бойових чергувань та знаходяться у оперативному підпорядкуванні інших підрозділів. Транспортні засоби, які не були включені в наряд на використання машин, використовувались у зв`язку з службовою необхідністю. Разом з цим повідомив, що він усно (в телефонному режимі) звертався до начальника автомобільної служби військової частини НОМЕР_5 молодшого лейтенанта ОСОБА_4 та заступника командира військової частини НОМЕР_5 з озброєння майора ОСОБА_5 про включення транспортних засобів військової частини НОМЕР_2 до наряду на використання машин, однак останні його не видавали і він допустив використання транспортних засобів без нарядів. Про вищезазначене командуванню не повідомляв. Видача дорожніх листів, без повернення попередньо виданих була вимушена у зв`язку з необхідністю виконання поставлених завдань підрозділами, які знаходять у Сумській, Харківській та Вінницькій областях. Про вищезазначене командуванню не повідомляв. 
Дії  ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так як він вчинив недбале ставлення до військової службив умовах особливого періоду.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність правопорушника за адміністративне правопорушення враховую те, що він у вчиненому щиро розкаявся.
Обставин, які б обтяжували відповідальність правопорушника, судом не встановлені.
Згідно ч.ч. 1-2 ст. 172-15Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби - тягне за собою накладення штрафу від ста до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до десяти діб. 
Діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду, - тягне за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб..
Призначаючи вид та міру стягнення ОСОБА_1 , враховую характер скоєного правопорушення, дані про особу правопорушника, який до адміністративної відповідальності притягується вперше, щиро розкаявся у вчиненому, на призначеній посаді перебуває з 24.10.2025 року (тобто, до часу виявлення правопорушення 2 місяці), враховуючи кількість покладених на нього обовязків, відсутність завданої шкоди, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, а тому з врахуванням наведеного, приходжу до наступного висновку. 
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.
З матеріалів справи вбачається, що знарядь чи засобів вчинення правопорушення немає. 
Відповідно до ст. 280 КпАП України, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Враховуючи фактичні обставини справи, та відповідно до вимог ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а саме враховую те, що правопорушник  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягується вперше, щиро розкаявся у вчиненому, на призначеній посаді перебуває з 24.10.2025 року, враховуючи кількість покладених на нього обовязків, відсутність завданої ним шкоди, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, окрім того враховую те, що при накладенні на правопорушника адміністративного стягнення у вигляді штрафу, призведе до скрутного матеріального становища його сім"ї, а тому вважаю, що до останнього слід застосувати ст. 22 КпАП України, з якої вбачається, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суддя вправі звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. 
На підставі ст. 284 КпАП України, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття.
Відповідно до ст. 4 ч 2. Закону України “Про судовий збір”, судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. 
Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, передбачених ст. 22 КпАП України, а тому відповідно, судовий збір стягненню з правопорушника  ОСОБА_1 не підлягає. 

Керуючись ст. ст. 22, 40-1, ч. 2 ст. 172-15, ст.ст. 283, 284, 307, 308-310 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15КпАП України та на підставі ст. 22 КпАП України звільнити його від адміністративної відповідальності та справу закрити за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням. 

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено
Апеляційна скарга, подання прокурора подаються до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.
Строк виконання постанови протягом трьох місяців з дня її винесення.
Суддя:        Зеліско Р.  Й.