Справа № 372/6357/25 
Провадження 2-485/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2026 року Обухівський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Висоцької Г.В., за участю секретаря судового засідання Куник О.В., розглянувши в приміщенні Обухівського районного суду Київської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,
В С Т А Н О В И В 
04.11.2025 до Обухівського районного суду Київської області надійшла позовна заява товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Група «Оберіг» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, у якій позивач просив стягнути з відповідача на його користь кошти в розмірі 341433,55 грн., з яких сума виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 272532,00 грн., інфляційні втрати в розмірі 10766,37 грн., пеня в розмірі 52983,21 грн., три відсотки річних в розмірі 5151,97 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7300,00 грн і 2731,47 грн. судового збору. 
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 15.10.2023 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю RENAULT MEGANE SCENIC, державний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 та Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, їх власникам було завдано матеріальних збитків та було нанесено шкоду життю та здоров`ю потерпілих осіб.
В судовому порядку Відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, таким чином було встановлено факт, що Відповідач під час настання дорожньо-транспортної пригоди керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Цивільно-правова відповідальність Відповідача, як водія транспортного засобу RENAULT MEGANE SCENIC, державний номер НОМЕР_5 , VIN-код НОМЕР_2 , станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-216658473.
Позивач, на виконання полісу страхування на підставі заяви про виплату страхового відшкодування з метою відшкодування шкоди третім особам за пошкодження транспортних засобів Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_6 , Volvo S60 д.н.з. НОМЕР_7 , та потерпілому (фізичній особі) здійснив виплату відповідних страхових відшкодувань у загальній сумі 272653,00 грн. 09.02.2025 р. відповідачу було направлено вимогу про виплату грошових коштів, однак станом на дату подання даної позовної заяви на банківські рахунки позивача кошти не надходили. Таким чином, позивач звернуся до суду із вказаним позов з метою захисту своїх прав та інтересів.
Ухвалою судді Обухівського районного суду від 06.11.2025 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
22.12.2025 року протокольною ухвалою Обухівського районного суду закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача у судове засіданні не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги заявлені в позовній заяві підтримав, просив їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, у задоволенні позовних вимог просив відмовити, без обґрунтування своєї позиції.
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Суд установив, що 15.10.2023 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю RENAULT MEGANE SCENIC, державний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 та Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, їх власникам було завдано матеріальних збитків та було нанесено шкоду життю та здоров`ю потерпілих осіб.
Постановою Обухівського районного суду Київської області від 21.11.2023 року встановлено, що 15 жовтня 2023 року о 19 години 20 хвилин в м. Обухів Київської області по вул. Київська, 130, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «RENAULT MEGANE SCENIC» державний номерний знак НОМЕР_5 , не був уважним за кермом, не стежив дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміни, не дотримався безпечної дистанції внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «VOLVO S60» державний номерний знак НОМЕР_7 , який від удару відкинуло на смугу зустрічного руху де відбулось зіткнення з автомобілем марки «CHEVROLET AVEO» державний номерний знак НОМЕР_6 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, власникам завдано матеріальні збитки, своїми діями, що виразились в порушенні вимог пункту 2.3(б), 13.1, Правил дорожнього руху України, скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В судовому порядку ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, таким чином було встановлено факт, що Відповідач під час настання дорожньо-транспортної пригоди керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Тому суд вважає доведеними обставини щодо наявності відповідних дій, вчинених відповідачем, які встановлені постановою суду в справі про адміністративне правопорушення.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу RENAULT MEGANE SCENIC, державний номер НОМЕР_5 , VIN-код НОМЕР_2 , станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-216658473.
Відповідно до ч. 2 ст. 999 Цивільного кодексу України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону № 1961-ГУ відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.
Щодо відшкодування шкоди, заподіяної транспортному засобу Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_3 .
Відповідно до ст. 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Відповідно до п. 30.1. ст. 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку №149099 від 19.11.2023 р. ринкова вартість транспортного засобу Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_3 (до настання ДТП) складає 168504,30 грн., а вартість відновлювального ремонту складає 210311,73 грн.
Таким чином, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_3 перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, а тому він вважається фізично знищеним.
Відповідно до п. 30.2. ст. 30 Закону № 1961-IV якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до Звіту про оцінку колісного транспортного засобу №149099/2 від 19.11.2023 р. ринкова вартість транспортного засобу Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_3 (після настання ДТП) складає 69692,50 грн.
Отже, розмір шкоди за пошкодження транспортного засобу визначається наступним чином: 168504,30 (вартість ТЗ до ДТП) - 69692,50 грн (вартість ТЗ після ДТП) = 98811,80 грн. 
Крім того, власником транспортного засобу Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_3 були надані документи щодо вартості на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди та вартості послуг стоянки у розмірі 5050,00 грн.
Отже, загальний розмір шкоди складає: 98811,80+ 5.050,00 = 103861,80 грн.
Відповідно до заяви про виплату страхового відшкодування від 12.12.2023 р. було узгоджено розмір страхового відшкодування (за вирахуванням суми франшизи 0,00 грн.) в сумі 103861,00 грн.
На підставі заяви про виплату страхового відшкодування, а також враховуючи інші матеріали страхової справи, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи в розмірі 103861,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією.
Щодо відшкодування шкоди, заподіяної транспортному засобу Volvo S60 д.н.з. НОМЕР_7 .
Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 151274 від 15.01.2024 р. ринкова вартість транспортного засобу Volvo S60 д.н.з. НОМЕР_7 (до настання ДТП) складає 286780,00 грн., а вартість відновлювального ремонту складає 339508,85 грн.
Таким чином, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу Volvo S60 д.н.з. НОМЕР_7 перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, а тому він вважається фізично знищеним.
Відповідно до Звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 151274/2 від 15.01.2024 р. ринкова вартість транспортного засобу Volvo S60 д.н.з. НОМЕР_7 (після настання ДТП) складає 138109,00 грн.
Отже, розмір шкоди за пошкодження транспортного засобу визначається наступним чином: 286780,00 (вартість ТЗ до ДТП) - 138109,00 грн (вартість ТЗ після ДТП) = 148671,00 грн.
На підставі заяви про виплату страхового відшкодування, а також враховуючи інші матеріали страхової справи, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи в розмірі 148671,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією.
Щодо відшкодування шкоди потерпілому (фізичній особі) в ДТП.
Відповідно до п. 23.1. ст. 23 Закону № 1961-VI Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.
Відповідно до ст. 24 Закону № 1961-VI у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.
12.01.2024 року до Позивача від адвоката Воропай Р.М. в інтересах ОСОБА_2 надійшли заяви про страхове відшкодування.
Згідно підтверджуючих документів, наданих разом з заявами про страхове відшкодування було підтверджено, що ОСОБА_2 за наслідками ДТП, була нанесена шкода пов`язана з лікуванням потерпілого та тимчасовою втратою працездатності.
Загальна сума чеків,наданих страховику,склала 21389,05 грн.
Крім того, відповідно до ст. 26-1 Закону № 1961-ГУ Страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Моральна шкода визначалася наступним чином: 21389,05 грн. * 5% = 1069,45 грн.
Отже, загальний розмір шкоди складає: 21389,05 + 1069,45 = 22458,50 грн.
Відповідно до угоди від 20.12.2024 між ОСОБА_2 та Позивачем було досягнуто згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування та узгоджено розмір страхового відшкодування у зв`язку з лікуванням потерпілого в сумі 20000,00 грн.
На підставі заяви про виплату страхового відшкодування, а також враховуючи інші матеріали страхової справи, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи в розмірі 20.000,00 грн. що підтверджується платіжною інструкцією.
Таким чином, Позивачем було відшкодовано на користь всіх потерпілих осіб суму у розмірі: 103861,00 + 148671,00 + 20000,00=272532,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.
Відповідно до пп. «а» пп. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону № 1961-VI Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Враховуючи винність Відповідача у настанні ДТП, порушення ним обов`язків, встановлених Законом № 1961-VI, а також здійснення виплати страхового відшкодування, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» отримало право звернутися до Відповідача за компенсацією виплаченого страхового відшкодування в розмірі виплаченого страхового відшкодування.
Досудову вимогу було направлено 09.02.2025, що підтверджується документами у додатках до позову.
Вказану вимогу було отримано Відповідачем 13.02.2025 року.
Станом на дату подання даної позовної заяви Відповідач не сплатив кошти Позивачу.
Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача ОСОБА_1 на користь на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» суму виплаченого страхового відшкодування, що підлягає оплаті Відповідачем в порядку регресу в розмірі 272 532,00 грн.
Крім того, Позивачем заявлено ще вимогу про стягнення з Відповідача ОСОБА_1 штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобов`язань, а саме: інфляційні втрати; пеню та три відсотки річних.
Розглядаючи заявлену вимогу, суд вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 536 Цивільного кодексу України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 624 Цивільного кодексу України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. 
Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивач розрахунок штрафних санкцій проводився за період з 18.02.2025 по 05.10.2025:
- Розмір основного боргу 272532,00 грн. (двісті сімдесят дві тисячі п`ятсот тридцять дві грн. 00 коп.);
- Інфляційні втрати 10766,37 грн. (десять тисяч сімсот шістдесят шість грн. 37 коп.);
- Пеня 52983,21 грн. (п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот вісімдесят три грн. 21 коп.);
- Три відсотки річних 5151,97 грн. (п`ять тисяч сто п`ятдесят одна грн. 97 коп.).
Здійснивши перевірку розрахунку штрафних санкцій (інфляційних втрат та трьох процентів річних) за період з 18.02.2025 по 05.10.2025 року, суд дійшов висновку, що наданий Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» розрахунок інфляційних втрат та трьох процентів річних є правильним і, відповідно, позовні вимоги про стягнення трьох процентів річних у розмірі 5151,97 гривень та інфляційних втрат у розмірі 10766,37 гривень, є такими, що підлягають задоволенню. Вказані розрахунки відповідачем не спростовані.
Разом з тим, суд вважає, що вимоги про стягнення пені за період з 18.02.2025 по 05.10.2025 в розмірі 52983,21 гривень задоволенню не підлягають, виходячи з такого.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника таких, що ґрунтуються на законі, невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»).
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», розмір пені, передбачений ст.1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
При цьому ст. 4 зазначеного Закону встановлено, що розмір пені не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.
В аспекті конституційного звернення положення другого речення преамбули Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 22 листопада 1996 року № 543/96-ВР з наступними змінами у взаємозв`язку з положеннями статей 1, 3 цього Закону потрібно розуміти так, що обмеження пені у грошових зобов`язаннях подвійною обліковою ставкою Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, поширюється на правовідносини, суб`єктами яких є лише підприємства, установи та організації незалежно від форм власності і господарювання та фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності (підприємці).
Як встановлено із матеріалів справи, в полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-216658473 не зазначено розмір пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання. 
Не зазначені правові підстави для нарахування пені і в позовній заяві.
За таких обставин у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 52983,21 гривень необхідно відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 134 Цивільного процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Таким чином, у відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 2294,04 грн та документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 6132 грн.
Враховуючи наведене та керуючись, статті 27 Закону України «Про страхування», ст. 993, 1166, 1188 Цивільного кодексу України, ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 141, 177, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
У Х В А Л И В 
Позовні вимоги – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» грошові кошти в розмірі 288 450,34 грн. (двісті вісімдесят вісім чотириста п`ятдесят грн. тридцять чотири коп., з яких:
- сума виплаченого страхового відшкодування, що підлягає оплаті Відповідачем в порядку регресу в розмірі 272 532,00 грн. (двісті сімдесят дві тисячі п`ятсот тридцять дві грн. 00 коп.);
- інфляційні втрати в розмірі 10.766,37 грн. (десять тисяч сімсот шістдесят шість грн. 37 коп.);
- три відсотки річних в розмірі 5 151,97 грн. (п`ять тисяч сто п`ятдесят одна грн. 97 коп.).
В задоволенні іншої частини позову відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі 6132 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» судовий збір за подання позовної заяви пропорційно до задоволеної частини позову в розмірі 2294,04 грн.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня проголошення рішення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення складений та підписаний 29.01.2026

Суддя       Г.В.Висоцька