МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 січня 2026 р.  	№ 400/12549/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом	Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005, 	

до відповідача	Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	

про	стягнення податкового боргу у сумі 33 950,00 грн,	

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Миколаївській області (далі по тексту – Позивач) звернулося до адміністративного суду із позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі по тексту – Відповідач) про стягнення податкового боргу в сумі 33 950,00 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідач вчасно не сплатила узгоджену суму податкового зобов`язання та згідно із розрахунком податкової заборгованості зі сплати податків і зборів, має податковий борг у сумі 33 950,00 грн. Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, проте борг у добровільному порядку відповідачем не сплачений, а тому підлягає примусовому стягненню у судовому порядку.
Ухвалою суду від 27.11.2025 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 260 КАС України (без виклику сторін).
Відповідно до Відповіді №2053732 від 27.11.2025 р. з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження відповідача: 54000, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Борщака Ілька (Тернівка), буд. 5.
Ухвалу про відкриття провадження, надіслану на зареєстровану адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення, нею не отримано. 
З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне: 
Відповідно до інтегрованої картки платника податків та розрахунку податкової заборгованості, у відповідача наявна податкова заборгованість у сумі 33 950,00 грн., а саме з:
1) Штрафні санкції за порушення законодавства про патентування (21080900) у сумі 8 930,00 грн. (державний бюджет Миколаївська територіальна громада), які нараховані відповідно до податкового повідомлення - рішення №630914290707 від 24.04.2025 р., за період 01.04.2022 – 04.04.2025, строк сплати – 26.05.2025 р.;
2) Адміністративні штрафи та інші санкції (21081103) у сумі 1 020,00 грн. (державний бюджет Миколаївська територіальна громада), які нараховані відповідно до податкового повідомлення - рішення №631214290707 від 24.04.2025 р., за період 01.04.2022 – 04.04.2025, строк сплати – 26.05.2025 р.;
3) Адміністративні штрафи та інші санкції за порушення законодавства (21081500) у сумі 24 000,00 грн. (місцевий бюджет Миколаївська територіальна громада), які нараховані відповідно до податкового повідомлення - рішення №635314290901 від 25.04.2025 р., за період 01.04.2022 – 04.04.2025, строк сплати – 26.05.2025 р.
Вирішуючи спір між сторонами, суд виходить з такого.
Відповідно до частини першої статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. 
Підпунктом 16.1.4. п. 16.1. ст.16 Податкового кодексу України (надалі – ПК України) визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. 
У силу п.36.1 ст.36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені Податковим кодексом, законами з питань митної справи.
Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1 ст.38 ПК України).
Відповідно до п.п.14.1.265 п.14.1 ст.14 ПК України, штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 ПК України, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.
Враховуючи, що відповідачем не сплачено у встановлені законодавством строки податкову заборгованість зі сплати податків і зборів, то за ним рахується податкове зобов`язання у сумі 33 950,00 грн., яке перетворилось на податковий борг платника у розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України.
Статтею 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений Податковим кодексом України строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Отже, узгоджене грошове зобов`язання, проте не сплачене платником податків у добровільному порядку в строки визначені законодавством набуває статусу податкового боргу, з метою стягнення якого контролюючий орган має право звертатись з відповідним позовом до суду.
Відповідно до положень ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.
Відповідно до п.42.2 ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Судом встановлено, що контролюючим органом була сформована податкова вимога від 23.06.2025 року №0015872, яка була направлена відповідачу 24.06.2025 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення за №0601162188686, але повернуто за закінченням терміну зберігання.
Відповідно до п.59.5 ст.59 ПК України, у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Податковий борг у відповідача на теперішній час залишається не погашеним. 
Доказів, які б спростовували факт існування за відповідачем вказаної заборгованості до суду не надано.
Отже, суд доходить висновку, що податковим органом дотримана процедура визначення податкового зобов`язання відповідача та повідомлення останнього про наявність податкового боргу. Однак вказані дії позивача не призвели до погашення відповідачем податкового боргу.
Згідно з пунктами 95.1 - 95.3 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Пунктом 41.4 статті 41 ПК України встановлено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.
Згідно з підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України до контролюючих органів відносяться податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи).
Враховуючи вищевикладене, судом з`ясовано, що відповідач на час розгляду справи має узгоджений податковий борг в сумі 33 950,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
На підставі встановленого, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Судові витрати відсутні.
Керуючись ст. 2, 9, 19, 77, 241 – 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

УХВАЛИВ:
1. Позов Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, 54005, ідентифікаційний код 44104027) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу в сумі 33 950,00 грн. задовольнити повністю.
2. Стягнути з товариства з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_1 ) в рахунок погашення податкового боргу в сумі 33 950,00 грн. (тридцять три тисячі дев`ятсот п`ятдесят дві грн. 00 коп.), а саме з:
- штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування у сумі 8 930,00 грн. (вісім тисяч дев`ятсот тридцять грн. 00 коп.) на користь державного бюджету Миколаївської територіальної громади;
- адміністративні штрафи та інші санкції у сумі 1 020,00 грн. (одна тисяча двадцять грн. 00 коп.) на користь державного бюджету Миколаївської територіальної громади;
- адміністративні штрафи та інші санкції за порушення законодавства у сумі 24 000,00 грн. (двадцять чотири тисячі грн. 00 коп.) на користь місцевого бюджету Миколаївської територіальної громади.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 19.01.2026 р.

Суддя Н.В. Лісовська