Справа № 462/8745/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2026 року Залізничний районний суд м. Львова у складі судді Бориславського Ю.Л. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
в с т а н о в и в :

представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Зіновкіна О.П. звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , у якому просить стягувати із відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 06.11.2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивувала тим, що від шлюбу сторін, який зареєстровано ІНФОРМАЦІЯ_2 , у них народився син ОСОБА_4 , 2018 року народження. Вказала, що дитина проживає з позивачем, яка не може самостійно забезпечити належний рівень життя дитини, відповідач має можливість сплачувати аліменти, а тому просить позов задовольнити.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 19.11.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Сторонам встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті спору.
Дану ухвалу суду вручено відповідачу 12.12.2025 року, що підтверджується перевіркою статусу відстеження R067042398087.
Відзив на позовну заяву суду відповідач не подав та не вказав поважних причин такого.
У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін. 
Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення /виклику/ сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходив з наступного.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Судом встановлено, сторони зареєстрували шлюб 09.12.2017 року у Залізничному районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що зроблено актовий запис №434, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .
Сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 /.
Відповідно до матеріалів справи позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач ОСОБА_2 – за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до характеристики ПШ «Арніка» ЛМР ОСОБА_5 є учнем 2-Б класу Початкової школи, домашні завдання завжди виконані, зокрема завдяки активній участі мами – ОСОБА_6 , яка опікується сином, допомагає йому в навчанні, стежить за успішністю та постійно підтримує зв`язок із класним керівником, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться шкільним життям ОСОБА_4 , бере участь у спільних заходах класу та школи. 
Як ствердила позивач у поданій позовній заяві та цього не заперечив відповідач, дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні.
Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини встановлено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.
Враховуючи наведене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний.
Водночас, ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідач у поданій заяві визнав позовні вимоги.
Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, із відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. 
Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Як вбачається із матеріалів справи із даним позовом позивач звернулася до суду 06.11.2025 року та з цього часу судом присуджуються аліменти на дитину.
Відповідно до ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, суд приходить до переконання, що із відповідача на користь на користь держави слід стягнути судовий збір, який підлягає сплаті у даній категорії справ – 1211 грн. 20 коп.
Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 264, 265, 268, 274, 275, 279, 430 ЦПК України, ст. 84, 180, 181, 182, 191 Сімейного Кодексу України, суд

у х в а л и в :

позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментівзадовольнити.
Стягувати із  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06.11.2025 р. і до досягнення дитиною повноліття. 
В межах місячної суми стягнення допустити негайне виконання рішення.
Стягнути із  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 1211 /одна тисяча двісті одинадцять/ гривень 20 копійок в дохід держави. 
Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, або в строки та порядку, передбачені ст. 354, 355 ЦПК України.
Рішення суду складено 19 січня 2026 року.

Суддя: Бориславський Ю. Л.