Справа № 589/5669/23 
Провадження № 2-а/589/6/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Лєвши С.Л.,
за участю секретаря судового засідання Новик О.С.,
представника позивача – адвоката Рязанця А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у місті Шостка Сумської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, рядового патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Литовченка Олексія Григоровича,
- про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

06 листопада 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, рядового патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Литовченка Олексія Григоровича, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАТ №8037505, від 29.10.2023, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн за те, що він керував автомобілем у населеному пункті зі швидкістю 108 км/год, чим перевищив встановлену швидкість руху в населеному пункті більше ніж на 50 км/год.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що він рухався в межах населеного пункту з дозволеною швидкістю, інспектором йому було показане фото, зняте на прилад TruCam, на якому було видно, що швидкість його автомобіля зафіксована поза межами населеного пункту на фоні лісу, будь-яких доказів того, що перевищення позивачем швидкості руху відбулось в межах дії дорожнього знаку 5.49 на білому фоні поліцейський не надав.
З вказаного вбачається, що правил Правил дорожнього руху він не порушував. Також, винесена постанова не містить ні населеного пункту, в якому допущене правопорушення, ні назви вулиці населеного пункту, тому він вважає постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з не з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків інспектора фактичним обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права.
30 грудня 2024 року від представника відповідача Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що оскаржувана постанова винесена відповідно до наявних належних, допустимих та достатніх доказів, посилання на які зазначені в самій постанові, тому позивач повинен був виконувати вимоги дорожнього знаку 5.49 «Початок населеного пункту» в межах населеного пункту с. Гарбузин Чернігівської області. (а.с.40-48)
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином.
В судовому засіданні представник позивача – адвокат Рязанець Андрій Анатолійович адміністративний позов підтримав.
Представник відповідача Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином.
У судове засідання рядовий патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Литовченко О.Г. не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином.
Заслухавши в судовому засідання представника позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно із фотокопією постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАТ №8037505, від 29.10.2023 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП за порушення п.12.4 Правил дорожнього руху та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показала, що 29 жовтня 2023 року поверталися додому на автомобілі, за кермом був син ОСОБА_1 , вона сиділа поруч на пасажирському місці біля водія, позаду сидів онук. 29 жовтня 2023 року їх автомобіль зупинили працівники поліції і повідомили, що водій перевищив швидкість руху. Їхали обережно, бо по дорозі робилися ремонтні роботи, та у зв`язку з чим стояло багато знаків, проте знак початок населеного пункту був відсутній. При зупинці просили поліцейських показати звідки видно, що ОСОБА_1 перевищив швидкість руху. Поліцейські показали відео та постановили постанову.
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 за №3353-ХІІ визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Пунктами 1.1, 1.9 Правил дорожнього руху визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Статтями 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За правилами статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази - не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно зі статтею 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 24.06.1988 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» - орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Разом з тим, виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов`язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.
Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Частиною 4 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.
Пунктом 12.4 Правил дорожнього руху встановлено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.
Відповідно до п.12.9 «б» Правил дорожнього руху водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.
Згідно із розділом 33 Правил дорожнього руху «Інформаційно-вказівні знаки» визначені ним знаки мають наступне значення:
- знаки 5.49 «Початок населеного пункту». Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах;
- знак 5.50 «Кінець населеного пункту». Місце, з якого на даній дорозі втрачають чинність вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.
Знаки 5.49 і 5.50 установлюються на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги.
Знак 5.51 «Початок населеного пункту». Найменування і початок населеного пункту, в якому на даній дорозі не діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. Для позначення початку населеного пункту, де відсутня забудова, знак 5.51 може встановлюватися на фактичній адміністративній межі населеного пункту.
Знак 5.52 «Кінець населеного пункту». Позначає кінець населеного пункту, позначеного знаком 5.51.
Згідно з п.1.10 Правил дорожнього руху:
- дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом;
- населений пункт - забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.49, 5.50, 5.51, 5.52.
Від видів вказаних дорожніх знаків, яким мав керуватись позивач, залежить визначення максимально дозволеної швидкості, з якою останній мав право рухатись відповідно до п.12.4 або п.12.6 Правил дорожнього руху.
Тобто, у разі встановлення знаку 5.49 «Початок населеного пункту», то позивач рухався поза межами населеного пункту, а у разу встановленого знаку 5.50 «Кінець населеного пункту» діють обмеження швидкості руху.
Згідно зі ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, місце вчинення адміністративного правопорушення не конкретизовано, зокрема, не зазначено ні вулицю, ні номер будинку, поблизу якого воно зафіксоване.
Дослідивши наданий позивачем відеозапис, матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що надані представником відповідача фотознімки, здійснені за допомогою технічного засобу TruCam LTI 20/20, не містить інформацію про те, хто саме - позивач чи інша особа керує транспортним засобом.
При цьому, в матеріалах справи взагалі відсутній відеодоказ спілкування поліцейських з особою, стосовно якої винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.
Тобто, в даному випадку, такі дії поліцейських, як не надання належних та достатніх доказів у вигляді відеозйомки з нагрудної камери, яка б безперервно зафіксувала всі обставини події, що мали місце 29 жовтня 2023 року та процедуру розгляду справи, зокрема роз`яснення прав та обов`язків особі, яка притягується до відповідальності.
Крім того, із наданого суду фотознімку не вбачається дорожнього знаку 5.49 «Початок населеного пункту».
Таким чином, на переконання суду, відповідачем не надано доказів на підтвердження порушення позивачем пункту 12.4 Правил дорожнього руху в контексті перевищення швидкості більш ніж на 50 км/год саме в межах населеного пункту.
Частиною 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем не було надано до суду переконливих доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, суд дійшов висновку про те, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав, фіксація швидкості руху автомобіля позивача здійснена без співставлення із дорожніми знаками та іншими об`єктами, які б вказували на те, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 на момент фіксації 29 жовтня 2023 року о 12 годині 45 хвилин рухався по населеному пункту, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАТ №8037505, від 29 жовтня 2023 року слід скасувати, а провадження у справі закрити.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
На підставі викладеного, враховуючи те, що в цій категорії справ тягар доказування покладається на суб`єкта владних повноважень, суд вважає позовні вимоги щодо скасування постанови про адміністративне правопорушення такими, що підлягають задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.
Відповідно до частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №68496585 від 02 лютого 2024 року за подання адміністративного позову сплачено судовий збір в розмірі 536 грн 80 коп.
Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь позивача понесені витрати зі сплати судового збору.
Керуючись ст. 6, 10, 19, 90, 132, 139, 241-246, 286 КАС України,- 

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, рядового патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Литовченка Олексія Григоровича, про скасування постанови у справі про адміністративного правопорушення, задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАТ №8037505, від 29.10.2023, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 4 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Сторони:
- позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ;
- відповідач – Департамент патрульної поліції, ідентифікаційний код юридичної особи - 40108646, адреса місцезнаходження: поштовий індекс 03048, місто Київ, вулиця Ф.Ернста, будинок 3;
- відповідач – рядовий патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Литовченко Олексій Григорович, адреса місцезнаходження: поштовий індекс 14000, місто Чернігів, проспект Перемоги, будинок 74. 

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області       С.Л.Лєвша