ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2026 р.	 	Справа № 922/3907/25	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Байбака О.І. 
при секретарі судового засідання Надвіренко А.Д.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу 
за позовом 	Лозівської окружної прокуратури (адреса: 64602, Харківська обл., м. Лозова, вул. Богданівська, буд. 17) в особі Лозівської міської ради Харківської області (адреса: 64600, Харківська обл., м. Лозова, вул. Ярослава Мудрого, буд. 1; код ЄДРПОУ: 06716633) 	
до 	Фізичної особи-підприємця Панасовського Віталія Леонідовича (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) 	
про 	стягнення 264399,03 грн. 	
за участю представників сторін:
прокурора - Клейн Л. В. (службове посвідчення № 072868 від 01.03.2023);
позивача - не з`явився;
відповідача - не з`явився; 

ВСТАНОВИВ:

Лозівська окружна прокуратура (далі - прокурор) звернулась до Господарського суду Харківської області в інтересах держави в особі Лозівської міської ради Харківської області (далі – позивач) з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця Панасовського Віталія Леонідовича (далі – відповідач) безпідставно збережені за період з 21.07.2023 по 01.07.2025 кошти за використання земельної ділянки з кадастровим номером 6311000000:31:084:0086, загальною площею 1,129 га, яка розташована за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Дикого, 15, у розмірі 264 399,03 грн.
Позов обґрунтовано з посиланням на те, що відповідач без правовстановлюючих документів в період з 21.07.2023 по 31.12.2024 використовував земельну ділянку з кадастровим номером 6311000000:31:084:0086 за адресою: Харківська обл., м. Лозова, вул. Дикого, 15 з метою обслуговування належних йому нежитлових приміщень, внаслідок чого відповідач зберігає кошти, не сплачуючи орендної плати за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, тим самим збільшує вартість власного майна, а позивач втрачає належне їй майно (кошти від орендної плати), тобто відбувається факт безпідставного збереження коштів у розмірі орендної плати за рахунок позивача.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 01.12.2025; встановлено сторонам строк для подання заяв по суті спору.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.12.2025 відкладено підготовче засідання на 17.12.2025.

В процесі розгляду справи на стадії підготовчого провадження відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву.
Позивач письмових пояснень на позов також не надав.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.12.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 19.01.2026.

У судове засідання 19.01.2026 прибув прокурор, який підтримав вимоги, викладені у позові, просить суд їх задовольнити у повному обсязі.
Позивач та відповідач у судове засідання 19.01.2026 своїх уповноважених представників не направили, про причини неприбуття суд не повідомили, хоча судом вжито передбачених законом заходів з метою їх повідомлення про дату, час та місце проведення судового засідання.
Згідно з вимогами ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Прокурор та позивач були повідомлені судом про розгляд справи шляхом направлення копії відповідних ухвал до їх електронних кабінетів в системі «Електронний суд».
З метою повідомлення відповідача про розгляд справи та надання останньому можливості реалізувати власні процесуальні права, судом засобами поштового зв`язку на його юридичну адресу, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань направлено копії ухвал від 04.11.2025, від 01.12.2025, від 17.12.2025, проте всі вони повернулися на адресу суду з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Відомостей про наявність у відповідача іншої адреси матеріали справи не містять.
Згідно з вимогами п. п. 5-6 ст. 242 ГПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня. Днем вручення судового рішення, зокрема, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
З урахуванням викладеного, судом виконано процесуальний обов`язок щодо повідомлення сторін про розгляду справи, а останні в розумінні вимог ст. 120, п. п. 5-6 ст. 242 ГПК України вважаються такими, що належним чином повідомлені про такий розгляд.
Оскільки неявка у судове засідання представників відповідача та позивача не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останніх, за наявними в матеріалах справи документами.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.
Щодо повноважень прокурора на звернення до суду з позовом у даній справі.
Частиною 2 ст. 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
З урахуванням положень статей 4, 42, 44, 46 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, є процесуальним правом.
Відповідно до ч. 3 ст. 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. До таких осіб процесуальний закон відносить прокурора та визначає підстави участі цієї особи у господарській справі.
Згідно ч. 3 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Відповідно до п. З ст. 131-1 Конституції України, на прокуратуру України покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках та порядку, що визначені законом.
Статтею 131-1 Конституції України передбачено, що організація і порядок діяльності органів прокуратури визначається законом.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 23 Закону України “Про прокуратуру” прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.
Згідно рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної економічної інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.
Із врахуванням того, що “інтереси держави” є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Крім того, основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідності дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини. Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено у статті 1, зокрема вказано на потребі дотримання обґрунтованої пропорційності між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.
При цьому, Європейський суд з прав людини у своїй практиці зауважує, що при визначенні суспільних інтересів завдяки безпосередньому знанню суспільства та його потреб національні органи мають певну свободу розсуду, оскільки вони першими виявляють проблеми, які можуть виправдовувати позбавлення власності в інтересах суспільства, та знаходять засоби для їх вирішення.
Отже, створена Конвенцією система захисту покладає саме на національні органи влади обов`язок визначальної оцінки щодо існування проблеми суспільного значення, яка виправдовує як заходи позбавлення права власності, так і необхідність запровадження заходів з усунення несправедливості.
Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної фізичної чи юридичної особи, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі “Трегубенко проти України” від 02.11.2004 зазначив, що “правильне застосування законодавства незаперечно становить “суспільний інтерес”.
Прокурор звертається до суду з метою захисту інтересів держави, в основі яких завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій та програм.
Інтереси держави охоплюються здійсненням її функцій, діяльністю її органів, які законодавчо наділені певними повноваженнями.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України (далі - БК України) бюджет - план формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення завдань і функцій, які здійснюються відповідно органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду.
Бюджетна система України - сукупність державного бюджету та місцевих бюджетів, побудована з урахуванням економічних відносин, державного і адміністративно-територіальних устроїв і врегульована нормами права (п. 5 ч. 1 ст. 2 БК України).
Бюджети місцевого самоврядування - бюджети сільських, селищних, міських територіальних громад, а також бюджети районів у містах (у разі утворення районних у місті рад) (п. 2 ч. 1 ст. 2 БК України).
Слід зазначити, що бюджетна система України ґрунтується, зокрема, на принципах єдності бюджетної системи, збалансованості, повноти, обґрунтованості, справедливості та неупередженості.
Статтею 95 Конституції України визначено, що бюджетна система України будується на засадах справедливого і неупередженого розподілу суспільного багатства між громадянами і територіальними громадами.
Виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.
Відповідно до ст. 142 Конституції України, матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначено Законом України “Про місцеве самоврядування в Україні”.
Частиною 1 ст. 24 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” передбачено, що правовий статус місцевого самоврядування в Україні визначається Конституцією України, цим та іншими законами, які не повинні суперечити положенням цього Закону.
Статтею 10 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” встановлено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Дійсним власником коштів місцевого бюджету є саме територіальна громада, тому орган місцевого самоврядування має право розпоряджатись майном територіальної громади лише в межах повноважень та виключно у спосіб, передбачений чинними нормативно-правовими актами.
Розпорядження органом місцевого самоврядування бюджетними коштами в порушення вказаних положень не може вважатись вираженням волі дійсного власника.
Як свідчать матеріали справи, в спірних правовідносинах таким представницьким органом є Лозівська міська рада Харківської області.
Як зазначає прокурор в позовній заяві, пред`явлення ним позову у даному випадку зумовлено очевидним завданням шкоди інтересам держави у бюджетній сфері, яке полягає в порушенні відповідачем прав держави щодо неможливості покриття щомісячних (постійних) видатків місцевого бюджету.
Прокурор зазначає, що теперішній час Лозівська міська рада Харківської області не забезпечила належного захисту майнових прав територіальної громади, у тому числі у судовому порядку.
Прокурор вказує, що бездіяльність зазначеного органу в частині нездійснення заходів щодо стягнення з відповідача до місцевого бюджету грошових коштів у зв`язку з несплатою плати за користування земельною ділянкою порушує економічні інтереси держави та беззаперечно становить суспільний або публічний інтерес, що повинен захищатися державою.
З метою інформування Лозівської міської ради про намір звернутись з даним позовом до суду у листі від 28.10.2025 № 61-3791вих-25 виконувач обов`язків керівника Лозівської окружної прокуратури: 
- повідомив про порушення інтересів держави та про обставини, які про це свідчать; 
- попередньо, до звернення до суду, повідомив про це Лозівську міську раду, тобто виконав обов`язок, визначений ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».
Таким чином, як свідчить зміст позовної заяви, прокурор виконав вимоги ст. 53 ГПК України та належним чином обґрунтував наявність підстав для звернення до суду з позовом у межах даної справи.

Розглянувши спір по суті суд встановив такі обставини.
Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відповідач у даній справі - Панасовський Віталій Леонідович зареєстрований з 26.04.2006 як фізична особа-підприємець. 
Видами економічної діяльності відповідача є: 
45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (основний); 
45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами; 
45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів.
У порядку визначеному ч. 2 ст. 83 та ст. 187 ЗК України та на виконання розпорядження Лозівського міського голови № 50 від 18.02.2022 «Про створення постійної робочої групи для здійснення контролю за використанням земель на території Лозівської міської територіальної громади та додержанням вимог земельного законодавства» (зі змінами від 08.11.2023 № 379) постійною робочою групою у складі: голови робочої групи – секретаря міської ради Кушніра Юрія, заступника голови постійної робочої групи – депутата міської ради, члена постійної комісії з питань агропромислового комплексу земельних відносин, містобудування та архітектури Кожевник Марини, секретаря постійної робочої групи – головного спеціаліста сектору земельних відносин відділу містобудування, архітектури та земельних відносин міської ради Лапшиної Ольги та членів комісії - завідувачої сектору земельних відносин відділу містобудування, архітектури та земельних відносин міської ради Войтенко Олени, начальника управління економіки міської ради Гранкіна Сергія, головного державного інспектора Лозівського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок Управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Харківській області Кононенка Олександра, начальника відділу містобудування, архітектури та земельних відносин міської ради – головного архітектора Кошляк Інни, начальника відділу № 6 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Мироненко Ольги, начальника юридичного відділу апарату виконавчого комітету міської ради Степанової Олени, начальника сектору превенції Лозівського РВП ГУНП в Харківській області Шубного Євгена (далі – Робоча група), проведено комплекс перевірочних заходів щодо додержання земельного законодавства при використанні земельної ділянки (кадастровий номер: 6311000000:31:084:0086), яка розташована за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Дикого, 15, про що складено 02.07.2025 акт обстеження вказаної земельної ділянки.
За результатами комплексного вивчення наявних матеріалів, а також проведеного обстеження земельної ділянки встановлено, що за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на нежиле приміщення, СТО за адресою: АДРЕСА_2 . 
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.08.2025 № 440454164 право приватної власності на нежиле приміщення, СТО у ОСОБА_1 виникло на підставі договору купівлі-продажу від 18.09.2008 № 1739, посвідченого нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Курявською О.О. 
Водночас, земельна ділянка з кадастровим номером 6311000000:31:084:0086, загальною площею 1,129 га, що розташована на території АДРЕСА_2 , сформована та 13.06.2018 здійснено її державну реєстрацію, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-6301379842025 від 01.08.2025. 
Під час обстеження Робочою групою встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 6311000000:31:084:0086, загальною площею 1,129 га, що розташована на території АДРЕСА_2 , використовується у господарській діяльності, а саме для розміщення та експлуатації нежилих приміщень: автомайстерні та офісних приміщень, які на праві приватної власності належать Панасовському В.Л., територія земельної ділянки знаходиться у задовільному стані, трава скошена, земельна ділянка очищена від порості та чагарників.
Відповідно до інформації, розміщеної в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.08.2025 № 440454610 встановлено, що за земельною ділянкою з кадастровим номером 6311000000:31:084:0086, загальною площею 1,129 га, що розташована на території АДРЕСА_2 , зареєстровано право користування (право оренди земельної ділянки) з 13.03.2019 за ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_1 ). 
Підставою для реєстрації права користування земельною ділянкою став договір оренди землі від 28.12.2018 № 116, укладений між Лозівською міською радою Харківської області (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) (далі – Договір).
Відповідно до п. 1.1. Договору «Орендодавець» на підставі рішення Лозівської міської ради Харківської області від 20.07.2018 № 969 надає, а «Орендар» приймає участь у строкове платне користування земельну ділянку для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства з кадастровим номером 6311000000:31:084:0086, яка розташована по вулиці Дикого, 15 у м. Лозова Харківської області. 
Відповідно до п. 2.1 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,1290 га. 
Пунктом 2.2. Договору передбачено, що на земельній ділянці розміщений об`єкт нерухомого майна – нежитлові приміщення, СТО складається з нежитлової будівлі СТО літ. «А-2», загальною площею 1438,4 кв.м, будівлі майстерні, літ. «Б» загальною площею 717,6 кв.м, споруди накопичувальної літ. «В» загальною площею 382,0 кв.м. приватної форми власності. 
Відповідно до п. 3.1. Договору передбачено, що Договір укладено терміном на 5 (п`ять) років до 20.07.2023. 
Пунктом 3.3. Договору передбачено, що після закінчення строку договору «Орендар», у разі належного виконання обов`язків відповідно до умов договору, має переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк. «Орендар» зобов`язаний повідомити «Орендодавця» про намір поновити договір оренди земельної ділянки за два місяця (але не пізніше ніж за місяць) до спливу строку договору оренди, додавши до листа-повідомлення проект додаткової угоди. Поновлення Договору здійснюється на підставі ухваленого «Орендодавцем» відповідного рішення. 
Пунктом 5.2. Договору визначено цільове призначення земельної ділянки – J.12.04 – для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства. Відповідно до п. 5.4 Договору передбачено, що об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди. 
Пунктом 5.5. Договору передбачено, що після припинення дії договору оренди «Орендар» у 10-денний строк повертає «Орендодавцеві» земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду шляхом підписання акту прийому-передачі. 
Як свідчать матеріали справи, дія Договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6311000000:31:084:0086, загальною площею 1,129 га, яка розташована за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Дикого, 15 сплинула 20.07.2023, оскільки орендар не звертався з повідомленням про намір поновити договір оренди земельної ділянки.
Також, як зазначає прокурор, та не спростовується матеріалами справи, орендар не повернув земельну ділянку, оскільки відсутній підписаний акт прийому-передачі земельної ділянки. Однак останній при цьому продовжує використовувати вказану земельну ділянку, оскільки на ній розташовані об`єкти нерухомого майна, які на праві приватної власності належать ОСОБА_1 . 
Зазначене ж в свою чергу свідчить про використання Панасовським В.Л. земельної ділянки з кадастровим номером 6311000000:31:084:0086, загальною площею 1,129 га, яка розташована за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Дикого, 15 без достатньої правової підстави. 
Відповідно до інформації, наданої ГУ ДПС у Харківській області від 27.03.2025 № 6454/5/20-40-24-16-14 встановлено, що Панасовський В.Л. (рнокпп: НОМЕР_1 ) зареєстрований платником земельного податку за земельну ділянку з кадастровим номером 6311000000:31:084:0086, загальною площею 1,129 га, яка розташована за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Дикого, 15.
За даними податкових декларацій з плати за землю за 2022-2024 роки ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_1 ) нараховано до сплати за земельну ділянку з кадастровим номером 6311000000:31:084:0086, загальною площею 1,129 га: 
- за 2022 рік – 71 701,07; 
- за 01.01.2023 по 20.07.2023 – 29 872,65 грн; 
- за 2024 рік – орендна плата не нараховувалась у зв`язку з закінченням строку дії договору оренди.
Відповідно до інформації, наданої ГУ ДПС у Харківській області від 27.03.2025 № 6454/5/20-40-24-16-14 встановлено, що ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_1 ) за користування земельної ділянки з кадастровим номером 6311000000:31:084:0086, загальною площею 1,129 га, яка розташована за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Дикого, 15, відсутня сплата та наявна заборгованість з орендної плати. 
Крім того, за період з 21.07.2023 по 31.12.2024 відсутні нарахування та сплата за користування вказаною земельною ділянкою у зв`язку із закінченням строку дії договору оренди земельної ділянки. 
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.08.2025 № 440454164 встановлено, що за Панасовським Віталієм Леонідовичем зареєстровано право приватної власності на нежиле приміщення, СТО за адресою: АДРЕСА_2 .
Таким чином, ФОП Панасовський Віталій Леонідович з часу закінчення договору оренди землі (21.07.2023) та по теперішній час використовує вищевказану земельну ділянку без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав та, відповідно, не сплачує платежів за її використання, згідно із встановленим законодавчими актами розміром. 
У зв`язку з цим, уповноваженим виконавчим органом, на підставі рішення виконавчого комітету міської ради від 28.05.2019 № 458 «Про визначення уповноваженого виконавчого органу Лозівської міської ради, який здійснює самоврядний контроль за використанням та охороною земель на території Лозівської міської територіальної громади» (зі змінами від 26.01.2021 № 61 та від 21.11.2023 № 1412) здійснено розрахунок безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання Панасовським Віталієм Леонідовичем земельної ділянки з кадастровим номером 6311000000:31:084:0086, загальною площею 1,129 га, яка розташована за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Дикого, 15, без правовстановлюючих документів, про що складено акт від 18.08.2025.
Також вказаним вище рішенням затверджено Порядок роботи уповноваженого виконавчого органу Лозівської міської ради, який здійснює самоврядний контроль за використанням та охороною земель на території Лозівської міської територіальної громади (далі - Порядок). 
Відповідно до Порядку, розмір безпідставно збережених грошових коштів визначається за період фактичного використання землі з порушенням земельного законодавства у розмірі ставок орендної плати за землю, які діють на момент розрахунку цих розмірів, але не менше розміру орендної плати, яку власник землі (міська рада) міг би отримати при належному виконанні (дотриманні) землекористувачем вимог земельного законодавства за фактичний час використання, але не більше трьох останніх років. 
При проведенні розрахунку щодо визначення розміру безпідставно збережених грошових коштів враховується розмір самостійно сплачених землекористувачем коштів за користування земельною ділянкою шляхом його віднімання від загального визначеного розміру. 
Пунктом 287.1 ст. 287 ПК України передбачено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. 
У пункті 289.1 ст. 289 ПК України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. 
Згідно з пунктом 288.5.2. ПК України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки. 
Статтею 13 Закону України «Про оцінку земель» встановлено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.
Відповідно до інформації з витягів із технічної документації нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 6311000000:31:084:0086, загальною площею 1,129 га, складає:
станом на 01.01.2023 – 1 808 212,04 грн, що підтверджується витягом про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 16.02.2024 № НВ-6300103172023; 
станом на 01.01.2024 – 1 900 430,86 грн, що підтверджується витягом про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 13.03.2024 № НВ-6300235532024;
станом на 01.01.2025 – 2 128 482,56 грн, що підтверджується витягом про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 17.02.2024 № НВ-6300438832025. 
Відповідно до акту щодо визначення розміру безпідставно збережених грошових коштів за використання земельної ділянки без достатньої правової підстави від 18.08.2025 та за інформацією ГУ ДПС в Харківській області, Панасовським Віталієм Леонідовичем за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6311000000:31:084:0086, загальною площею 1,129 га, яка розташована за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Дикого, 15, за період з 21.07.2023 по 31.12.2024 відсутні нарахування та сплата за користування вказаною земельною ділянкою у зв`язку із закінченням договору оренди земельної ділянки.
Враховуючи вищевикладене, відповідно до акту визначення розміру безпідставно збережених грошових коштів за використання земельної ділянки без достатньої правової підстави Панасовським Віталієм Леонідовчем, що розташована за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Дикого, 15, від 18.08.2025 (далі – Акт від 18.08.2025), який затверджений рішенням Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області № 1217 від 26.08.2025 вирішено: 
1. Визначити розмір сплати безпідставно збережених грошових коштів за користування Панасовським В.Л. земельною ділянкою по АДРЕСА_2 кадастровий номер 6311000000:31:084:0086, загальною площею 11290 кв.м, цільове призначення – для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства за період користування з 21.07.2023 (з моменту припинення дії договору оренди землі) по 01.07.2025 у розмірі 7% від нормативної грошової оцінки, що складає – 264 399,03 грн. 
2. У разі визнання вимог землекористувачем, надання згоди добровільної сплати та укладання договору, сума безпідставно збережених грошових коштів, що підлягає сплаті становить 90% від визначеної суми, що складає – 237 959,13 грн. Термін сплати встановити до 15.12.2025. 
3. Відділу містобудування, архітектури та земельних відносин письмово повідомити керівництво Панасовського В.Л. про прийняте уповноваженим виконавчим органом рішення. 
4. Попередити Панасовського В.Л. про необхідність вжиття невідкладних заходів щодо оформлення права користування земельною ділянкою по АДРЕСА_2 відповідно до вимог діючого законодавства термін до 31.12.2025. 
5. У випадку недосягнення сторонами згоди або неотримання результатів розгляду повідомлення про необхідність сплати безпідставно збережених грошових коштів у встановлений строк, передати документ до юридичного відділу апарату виконавчого комітету міської ради для вжиття заходів щодо стягнення безпідставно збережених грошових коштів у судовому порядку.
На виконання п. 3 Акту від 18.08.2025 Лозівською міською радою 26.08.2025 направлено Панасовському В.Л. засобами поштового зв`язку (№ поштового відправлення 0601185609662) відповідний рахунок на оплату, що підтверджується повідомленням № 02-13-10/1757 від 26.08.2025. 
Однак вказану кореспонденцію Панасовський В.Л. не отримав, лист повернувся до міської ради 09.09.2025 за закінченням терміну зберігання. 
Також додатково посадовою особою відділу містобудування, архітектури та земельних відносин міської ради 01.09.2025 вручено нарочно лист-повідомлення під підпис Панасовському Л.М., який є батьком Панасовського В.Л. та проживає з ним за однією адресою. 
Таким чином, як зазначає прокурор, відповідно до п. 5 Акту від 18.08.2025 підлягає стягненню повна сума за наведеним актом в розмірі 264 399,03 грн. 
Як зазначає прокурор в позовній заяві, ФОП Панасовський Віталій Леонідович до теперішнього часу користується вказаною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, при цьому ним не сплачено за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі у загальній сумі 264 399,03 грн. за період з 21.07.2023 (з моменту припинення дії договору оренди землі) по 01.07.2025, внаслідок чого ФОП Панасовський В.Л. зберіг у себе майно - грошові кошти.
Обставини щодо стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно збережених грошових коштів у розмірі сумі 264 399,03 грн. стали підставами для звернення прокурора до суду з позовом у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію існуючим між сторонами правовідносинам суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Як вбачається з положень ст. 120 ЗК України, виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.
Водночас, за змістом ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Зважаючи на ці положення, новий власник земельної ділянки не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства.
Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею.
Однак, ФОП Панасовський В.Л. володіючи на праві власності нежитловим приміщенням СТО за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Дикого, 15 та використовуючи земельну ділянку по вулиці Дикого, 15 у місті Лозова Лозівського району Харківської області кадастровий номер 6311000000:31:084:0086, загальною площею 11290 кв.м. з метою обслуговування цього нежитлового приміщення та фактично використовуючи її з метою здійснення господарської діяльності, після сплину терміну дії договору оренди землі від 28.12.2018 № 116, що мало місце 21.07.2023, належним чином не оформив право користування земельною ділянкою, та не уклав (не продовжив дію) з Лозівською міською радою відповідного договору оренди.
Суд також враховує, що відповідно до інформації з витягів із технічної документації нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 6311000000:31:084:0086, загальною площею 1,129 га, складає:
станом на 01.01.2023 – 1 808 212,04 грн, що підтверджується витягом про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 16.02.2024 № НВ-6300103172023; 
станом на 01.01.2024 – 1 900 430,86 грн, що підтверджується витягом про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 13.03.2024 № НВ-6300235532024;
станом на 01.01.2025 – 2 128 482,56 грн, що підтверджується витягом про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 17.02.2024 № НВ-6300438832025. 
Земельна ділянка по вулиці Дикого, 15 у місті Лозова Лозівського району Харківської області кадастровий номер 6311000000:31:084:0086, загальною площею 11290 кв.м. є сформованою та 13.06.2018 здійснено її державну реєстрацію, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-6301379842025 від 01.08.2025.
Відповідно до ст. 206 ЗК використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.
Як вбачається з матеріалів справи ФОП Панасовський В.Л. не є та не був ані власником, ані постійним землекористувачем земельної ділянки по вулиці Дикого, 15 у місті Лозова Лозівського району Харківської області кадастровий номер 6311000000:31:084:0086, загальною площею 11290 кв.м., а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (ст. 14.1.72 ПК України).
У справі, яка розглядається, прокурор звертаючись до суду з відповідним позовом, як на правову підставу своїх вимог посилається на положення статей 1212-1214 ЦК, а обґрунтовуючи свої вимоги про стягнення 264 399,03 грн. зауважує, що ця сума є сумою несплаченої ФОП Панасовським В.Л. орендної плати за використання земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності без укладення договору оренди за період з 21.07.2023 (з моменту припинення дії договору оренди землі) по 01.07.2025, внаслідок чого місцевий бюджет позбавлений можливості отримати дохід у такому розмірі від здачі спірної земельної ділянки в оренду.
Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:
1) повернення виконаного за недійсним правочином;
2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;
3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;
4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Стаття 1212 ЦК досить широко визначає підстави виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.
Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
За змістом п. 4 ч. 3 ст. 1212 ЦК положення глави 83 ЦК застосовується також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Відповідно до загальних положень законодавства про відшкодування завданої шкоди (ст. ст. 22, 1166 ЦК України) таке відшкодування є мірою відповідальності. Разом з тим обов`язок набувача повернути безпідставно набуте (збережене) майно потерпілому не належить до заходів відповідальності, оскільки боржник при цьому не несе жодних майнових втрат - він зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно утримував (зберігав). На відміну від зобов`язань, які виникають із завдання шкоди, для відшкодування шкоди за п. 4 ч. 3 ст. 1212 ЦК вина не має значення, оскільки, важливий сам факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.
У п. 65 постанови від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.
Згідно з п. 6 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
З аналізу змісту норм ст. ст. 1212-1214 ЦК України, абз. 4 ч. 1 ст. 144, абз. 5 ч. 1 ст. 174 ГК України випливає, що зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (кондикційне зобов`язання) виникає за одночасної наявності трьох умов: 1) відбувається набуття чи збереження майна; 2) правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні; 3) набуття чи збереження здійснюється за рахунок іншої особи.
З матеріалів справи вбачається, що в даному разі наявні усі три названі ознаки.
По-перше, судом встановлено, що ФОП Панасовський В.Л. дійсно зберіг (заощадив) у себе майно - грошові кошти у вигляді несплаченої орендної плати, що нараховується за володіння і користування земельною ділянкою по вулиці Дикого, 15 у місті Лозова Лозівського району Харківської області кадастровий номер 6311000000:31:084:0086, загальною площею 11290 кв.м.
Суд зауважує, що збереження (заощадження) цього майна почалося з моменту сплину терміну дії договору оренди землі від 28.12.2018 № 116, що мало місце 21.07.2023, оскільки на земельній ділянці яка перебувала в оренді у відповідача, знаходиться належне відповідачу нежитлове приміщення, а земельна ділянка відповідно використовується з метою обслуговування цього приміщення. Суд зазначає, що це є проявом правової природи нерухомого майна, оскільки набута відповідачем будівля будучи згідно ст. 181 ЦК України нерухомим майном (об`єктом, розташованим на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення) є органічно і нерозривно пов`язаною з цією земельною ділянкою. Тому передача відповідачеві права власності на будівлю автоматично призвела до фактичного набуття відповідачем і майнових прав володіння і користування земельною ділянкою, на якій розташована ця будівля.
Відсутність договору оренди земельної ділянки має фактичним наслідком набуття відповідачем володіння і користування чужою земельною ділянкою без відповідної грошової компенсації. У результаті відбулося збереження (заощадження) відповідачем належних до сплати за таке володіння і користування коштів у вигляді орендної плати.
По-друге, правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні. Передача прав володіння і користування земельною ділянкою згідно з ст. 206 ЗК України, п. п. 14.1.136 п. 14.1. ст. 14 ПК України здійснюється за плату, що має вноситися на користь позивача на підставі договору оренди земельної ділянки. Правові підстави для одержання відповідачем прав володіння і користування земельною ділянкою безоплатно відсутні. Так само відсутні правові підстави для не нарахування, несплати орендної плати за землю тощо.
По-третє, ФОП Панасовський В.Л. зберіг майно саме за рахунок Лозівської міської ради. Судом встановлено, що власником відповідної земельної ділянки є територіальна громада м. Лозова в особі Лозівської міської ради. 
Згідно з ст. 206 ЗК України, п. п.14.1.136 п. 14.1. ст. 14 ПК України власником майна фактично збереженого відповідачем (коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою) також є територіальна громада м. Лозова в особі Лозівської міської ради. Таким чином, збереження (заощадження) ФОП Панасовським В.Л. коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою призвело до збільшення (накопичення) цих коштів у неї за рахунок їх неодержання Лозівською міською радою.
Незалежно від наявності вини в поведінці ФОП Панасовського В.Л., сам факт несплати останнім за користування земельною ділянкою свідчить про втрату Лозівською міською радою майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під категорію виправдане очікування, що є загальновизнаною в т. ч. в практиці визначення Європейського суду з прав людини.
Кваліфікація спірних правовідносин як зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави означає необхідність застосування у даній справі передбачених ст. ст. 1212-1214 ЦК України правових наслідків дій/бездіяльності відповідача у в вигляді збереження (заощадження) у себе відповідних сум орендної плати.
Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Великої палати Верховного Суду, викладеної в постановах від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц та від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17.
Також аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 10.02.2020 у справі № 922/981/18, від 09.02.2021 у справі № 922/3617/19, від 04.03.2021 у справі № 922/3463/19, від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20, від 20.09.2022 у справі № 922/3684/20 та від 28.09.2022 у справі № 925/1370/20.
З огляду на викладене, позовні вимоги Лозівської окружної прокуратури про стягнення з ФОП Панасовського В.Л. грошових коштів за використання земельної ділянки без належних правових підстав за період з 21.07.2023 (з моменту припинення дії договору оренди землі) по 01.07.2025 суд визнає такими, що ґрунтуються на вимогах Закону.
Відповідно до акту визначення розміру безпідставно збережених грошових коштів за використання земельної ділянки без достатньої правової підстави Панасовським Віталієм Леонідовчем, що розташована за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Дикого, 15, від 18.08.2025, який затверджений рішенням Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області № 1217 від 26.08.2025 вирішено, зокрема визначити розмір сплати безпідставно збережених грошових коштів за користування Панасовським В.Л. земельною ділянкою по вулиці Дикого, 15 у місті Лозова Лозівського району Харківської області кадастровий номер 6311000000:31:084:0086, загальною площею 11290 кв.м, цільове призначення – для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства за період користування з 21.07.2023 (з моменту припинення дії договору оренди землі) по 01.07.2025 у розмірі 7% від нормативної грошової оцінки, що складає – 264 399,03 грн. 
Зазначений розрахунок ФОП Панасовським Віталієм Леонідовчем не спростований, доказів необґрунтованості цього розрахунку матеріали справи також не містять.
Зазначене зумовлює прийняття судом рішення про задоволення позову та стягнення з ФОП Панасовського В.Л. на користь Лозівської міської ради Харківської області 264399,03 грн безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки з кадастровим номером 6311000000:31:084:0086, загальною площею 1,129 га, яка розташована за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Дикого, 15, за період з 21.07.2023 по 01.07.2025.

З урахуванням вимог ст. ст. 123, 129 ГПК України, за наслідками розгляду справи з відповідача на користь прокурора також підлягають стягненню 3 172,80 грн. витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 13, 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 231-233, 237-238, 240-241, 247 ГПК України, господарський суд, -  

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Панасовського Віталія Леонідовича (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Лозівської міської ради Харківської області (адреса: 64600, Харківська обл., м. Лозова, вул. Ярослава Мудрого, буд. 1; код ЄДРПОУ 06716633) 264399,03 грн безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки з кадастровим номером 6311000000:31:084:0086, загальною площею 1,129 га, яка розташована за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Дикого, 15, за період з 21.07.2023 по 01.07.2025.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Панасовського Віталія Леонідовича (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Харківської обласної прокуратури (Харківська обласна прокуратура, код 02910108, банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, код 820172, рахунок UA178201720343160001000007171, код класифікації видатків бюджету – 2800) 3 172,80 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України. 

Повне рішення складено "20" січня 2026 р. 

Суддя		О.І. Байбак