УХВАЛА
08 грудня 2025 року
м. Київ
справа № 552/16/24
провадження № 51-3603 ск 25
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:
головуючого                        ОСОБА_1 ,
суддів                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
перевіривши клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 03 січня 2025 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 21 липня 2025 року стосовно нього,
 
установив:
 
Київський районний суд м. Полтави вироком від 03 січня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудив за  частиною четвертою статті 187 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією 1/2 частини належного йому на праві власності майна.
Полтавський апеляційний суд ухвалою від 21 липня 2025 року апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 залишив без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Полтави від 03 січня 2025 року щодо ОСОБА_4 - без змін.
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд вказаних судових рішень стосовно нього в касаційному порядку.
Крім того, засуджений ставить питання про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Київського районного суду м. Полтави від 03 січня 2025 року та ухвали Полтавського апеляційного суду від 21 липня 2025 року, який пропущено з поважних причин: він перебуває у виправній колонії, а повернення попередньої касаційної скарги і час, необхідний для усунення недоліків, фактично спричинили пропуск строку.
Перевіривши доводи касаційної скарги засудженого щодо можливості поновлення строку касаційного оскарження, Суд дійшов висновку, що йому слід поновити строк на касаційне оскарження зазначених судових рішень.
Відповідно до частини другої статті 426 КПК строк на касаційне оскарження може бути поновлений, якщо він пропущений з поважних причин.
З матеріалів поданої касаційної скарги вбачається, що засуджений подав первинну касаційну скаргу своєчасно, а пропуск строку пов`язаний виключно з тим, що попередня скарга була повернута судом касаційної інстанції. Перебування засудженого у місці позбавлення волі, а також об`єктивні труднощі в отриманні юридичної допомоги, за обставин детально наведених у касаційній скарзі, є такими, що не залежали від волі заявника. 
Європейський суд з прав людини у своїй практиці підкреслює, що: особи, які перебувають у місцях несвободи, потребують додаткових процесуальних гарантій, оскільки саме держава контролює умови їхнього доступу до правової допомоги та можливість реалізувати право на скарження; надмірний формалізм не повинен перешкоджати реалізації права на судовий перегляд. 
За таких обставин Суд визнає при чини пропуску  строку  поважними. 
 
Касаційна скарга подана належною особою, її зміст відповідає вимогам, зазначеним у статті 427 КПК.
 
Керуючись частиною першою статті 428 Кримінального процесуального Кодексу України, Суд
 
постановив:
 
Поновити засудженому ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження вироку Київського районного суду м. Полтави від 03 січня 2025 року та ухвали Полтавського апеляційного суду від 21 липня 2025 року стосовно нього.
Відкритикасаційнепровадженнязакасаційноюскаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 03 січня 2025 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 21 липня 2025 року стосовно нього.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                                   ОСОБА_3