УКРАЇНА
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
справа № 361/2292/24
провадження № 2/361/3106/24
26.11.2025
РІШЕННЯ
Іменем України 
26 листопада 2025 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі: 
головуючого судді	Петришин Н.М.,	
за участю секретаря	Гриценко А.М.,	

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -
в с т а н о в и в :
Стислий виклад позиції позивача
У березні 2024 року до суду надійшла позовна заява АТ «Сенс Банк». В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 23 липня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_3 укладено Договір кредиту № 10-29/8144 щодо надання на умовах забезпеченості, повернення, строковості та цільового характеру використання, кредит у розмірі 8 598 доларів США. 23 липня 2008 року, з метою забезпечення належного виконання зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та заставодавцем – ОСОБА_3 укладено Договір застави № 02-10/3163, відповідно до якого останній передав кредитору у заставу рухоме майно – транспортний засіб марки Hyundai Accent, 2008 року випуску. Відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобов`язання, чим порушив істотні умови кредитного договору, у зв`язку з чим первісний кредитор звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , яка є поручителем за Договором поруки № 02-10/3164 від 23.07.2008 (справа № 361/3563/17. 02.02.2018 у процесі розгляду справи стало відомо, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Первісний кредитор 09.02.2018 звернувся з претензією № 218/18 до спадкоємців боржника ОСОБА_3 через Броварську міську державну нотаріальну контору, що у подальшому долучена до матеріалів спадкової справи № 144/2013. Спадкоємцями ОСОБА_3 є відповідачі: ОСОБА_1 (дружина померлого), ОСОБА_2 (дочка померлого), син спадкодавця – ОСОБА_4 подав до нотаріуса заяву про відмову від належної йому частини спадкового майна. Станом на 28.02.2024 загальна сума заборгованості за кредитним договором № 10-29/8144 від 23 липня 2008 року становить 11 912, 40 доларів США, а саме: за кредитом – 8 850,73 дол. США, за відсотками – 3 061,67 дол. США. У зв`язку з вищевикладеним, АТ «Сенс Банк» просить стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 11 912, 40 доларів США, а також сплачений при подачі позову судовий збір.
Заперечення відповідачів
01 листопада 2024 до суду надійшов відзив від відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якому вони заперечують проти позову, вважають його необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає. В обґрунтування своїх заперечень посилаються на те, що у разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідачі наголошували на тому, що за приписами ст. 1281 ЦК України, в редакції на час виниклих правовідносин, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, а кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги; якщо кредитор не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців протягом одного року від настання строку вимоги; кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців у вищевказані строки позбавляється права вимоги. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звертали увагу суду на те, що кредитним договір № 10-29/8144 укладено 23.07.2008, з кінцевим строком повернення боргу 22.07.2015. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , відповідно цього ж дня відкрилася спадщина на належне йому майно. Однак, до 22.07.2016, тобто протягом одного року з часу настання строку вимоги, позивач не пред`явив вимоги до відповідачів - спадкоємців боржника за договором кредиту. Крім того, відповідач ОСОБА_1 02.08.2017 зверталася до голови ПАТ «Укрсоцбанк» із зверненням, в якому зазначила про смерть ОСОБА_3 , відтак позивач достеменно обізнаний про такі обставин. Проте, у шестимісячний строк з часу, коли позивачу стало відомо про смерть боржника, тобто у строк до 02.02.2018 банком не пред`явлено вимог до спадкоємців спадкодавця. Банком подано претензію з вихідним від 09.02.2018 до Броварської державної нотаріальної контори, що зареєстрована 17.02.2018, тобто з пропуском встановленого законом строку. Поштових квитанцій, накладних та інших документів, які б свідчили про надіслання претензії поштою позивачем не надано і матеріали спадкової справи не містять. Відповідачі зазначали, що спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки та неустойку тільки в тому випадку, коли вони вчинені позичальникові за життя, інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Позивачем на підтвердження заявлених вимог не надано належного розрахунку із зазначенням конкретних дат, які б давали можливість встановити обставини припинення виконання боржником зобов`язань. Також відповідачі вказували на те, що у Броварському міськрайонному суді Київської області перебувала цивільна справа № 361/3563/17 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , а потім до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 10-29/8144 від 23.07.2008, однак ухвалою суду від 05.06.2018 позов залишено без розгляду за заявою позивача. Оскільки ні у шестимісячний термін, ні у річний строк, і тим паче у трирічний строк позовної давності позивач не звернувся з вимогами до спадкоємців, відповідачі вважають, що немає правових підстав для задоволення позову.
Заяви, інші процесуальні дії у справі
Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М. від 01 квітня 2024 року відкрито провадження в справі, розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник АТ «Сенс Банк» подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Відповідачі  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явилися, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином. Подали відзив, в якому заперечували проти позову та просили відмовити в його задоволенні. Від представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Ліщук О.В. надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача, в якій адвокат також просила застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Обставини справи, що встановлені судом
23 липня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач – Акціонерне товариство «Сенс Банк», та ОСОБА_3 укладено Договір кредиту № 10-29/8144 на купівлю автотранспортних засобів, за умовами якого позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості та цільового характеру використання, надано кредит у розмірі 8 598 доларів США, зі сплатою 12 % річних, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 22 липня 2015 року.
23 липня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 укладено Договір застави № 02-10/3163, відповідно до якого у якості забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним договором кредиту останній передав кредитору у заставу рухоме майно – транспортний засіб марки Hyundai Accent, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 07 листопада 2012 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що вчинено відповідний актовий запис № 851.
Згідно матеріалів спадкової справи № 144/2013 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , спадщину після його смерті прийняла дружина ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_2 , а син спадкодавця ОСОБА_4 відмовився від прийняття спадщини після смерті батька, про що подав до Броварської міської державної нотаріальної контори відповідну заяву.
Відповідно до матеріалів вищезазначеної спадкової справи, 17 лютого 2018 року Броварською міською державною нотаріальною конторою зареєстрована претензія ПАТ «Укрсоцбанк» № 218/18 від 09.02.2018 про обов`язок спадкодавця ОСОБА_3 за Договором кредиту № 10-29/8144 від 23.07.2008, де зазначено, що станом на 24.04.2017 борг складає 16 734,29 доларів США. 
Первісним кредитором до вищевказаної претензії додано розрахунок вимог банку на суму 21 459, 35 доларів США, а також Довідку про сплату боргу, згідно якої станом на 24.04.2017 сума сплаченого боргу за кредитом становить 1888,34 доларів США.
Згідно наявної в матеріалах справи копії звернення ОСОБА_1 від 02.08.2017, адресованого голові ПАТ «Укрсоцбанк» Савощенко Т.Ю., відповідач просила дати можливість достроково погасити кредитну заборгованість у зв`язку з важким матеріальним станом по кредиту чоловіка ОСОБА_3 та у зв`язку з його смертю. Таке звернення прийняв ОСОБА_5 .
Також судом встановлено, що у провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа № 361/3563/17, провадження № 2/361/285/18, за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 травня 2018 року у вищевказаній справі провадження у частині позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення боргу закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 червня 2018 року у справі № 361/3563/17 позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. ст. 628, 629 ЦК України).
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У статті 610 ЦК України закріплено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ч. 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Так, судом встановлено, що Акціонерний-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк», та ОСОБА_3 уклали 23 липня 2008 року Договір кредиту № 10-29/8144 на купівлю автотранспортних засобів, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 8 598 доларів США, зі сплатою 12 % річних, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 22 липня 2015 року.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.
За змістом позовної заяви, ОСОБА_3 за життя належним чином умови договірних зобов`язань не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість у загальному розмірі 11 912, 40 доларів США, а саме: за тілом кредиту – 8 850,73 доларів США, за відсотками – 3 061,67 доларів США.
Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За правилом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
У ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Частиною 1 ст. 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
У ст. 1281 ЦК України закріплено право кредитора спадкодавця на пред`явлення вимог до його спадкоємців.
За приписами ст. 1281 ЦК України, чинної станом на час спірних правовідносин, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
За змістом наведених норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання у спадщину жодного майна у особи відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора спадкодавця.
Виникнення у спадкоємців у разі прийняття спадщини обов`язку сплатити заборгованість боржника узгоджується зі змістом ст. 1218 ЦК України, яка визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Вказані положення законодавства забезпечують дотримання балансу прав та інтересів усіх учасників цих правовідносин. Зокрема, спадкоємець, приймаючи спадщину, реалізує свій майновий інтерес щодо набуття у власність спадкового майна, при цьому у нього виникає обов`язок сплатити заборгованість спадкодавця, проте виключно у межах вартості отриманого у спадщину майна. У свою чергу кредитор, укладаючи договори кредитування, може бути упевненим у сплаті йому заборгованості позичальника, у разі його смерті, за рахунок спадкового майна, яке прийняли спадкоємці боржника.
Такий принцип регулювання спірних правовідносин ґрунтується на засадах розумності, пропорційності і справедливості та виключає можливість необґрунтованого покладення на спадкоємців боржника обов`язку погасити борг у розмірі більшому, ніж вартість набутого ними майна, що призведе до безпідставного погіршення їх майнового стану у зв`язку з виконанням зобов`язання, стороною якого вони не є і згоди на укладення якого не надавали.
Зазначений висновок викладено у постановах Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року в справі № 552/4892/19, від 09 листопада 2022 року в справі № 295/15702/20, від27 лютого 2023 року в справі№ 572/1497/22.
Верховний Суд у постановах від 18 вересня 2019 року в справі № 640/6274/16, від 22 листопада 2023 року в справі № 296/10420/21 звертав увагу, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.
Отже, при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.
Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у визначені законом строки, позбавляється права вимоги.
Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі ухвалити рішення по справі на користь протилежної сторони. Отже, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі, а не суду.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц вказала на те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.
Так, з матеріалів справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, відповідно ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина після його смерті.
За змістом Договору кредиту № 10-29/8144 від 23 липня 2008 року, строк вимоги за таким договором настав 22.07.2015.
У межах однорічного строку пред`явлення вимог, тобто до 22.07.2016 кредитор не пред`явив вимог до позичальника чи його спадкоємців.
Судом з`ясовано, що 02.08.2017 відповідач ОСОБА_1 у письмовому порядку повідомила керівництво ПАТ «Укрсоцбанк» про смерть її чоловіка ОСОБА_3 , позичальника за Договором кредиту № 10-29/8144 від 23 липня 2008 року.
Відтак, за приписами ст. 1281 ЦК України кредитор мав можливість пред`явити вимоги до спадкоємців боржника у шестимісячний строк з моменту, коли дізнався про смерть позичальника, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Натомість, згідно матеріалів спадкової справи, претензія кредитора від 09.02.2018 зареєстрована нотаріальною конторою за місцем відкриття спадщини 17.02.2018, тобто з порушенням встановленого законом строку для пред`явлення вимог кредитором спадкодавця до спадкоємців.
Крім того, у провадженні суду перебувала справа № 361/3563/17 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» щодо солідарного стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 10-29/8144 від 23 липня 2008 року у розмірі 16734,29 доларів США. Ухвалою суду від 08 травня 2018 року провадження у справі в частині заявлених вимог про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ухвалою суду від 05 червня 2018 року позовну заяву ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, тобто за заявою позивача.
Встановлений законом трирічний строк позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України, позивачем також порушено.
За наведених обставин, враховуючи все вищевикладене, а також те, що встановлені законом строки, передбачені як ст. 1281, так і ст. 257 ЦК України, кредитором порушено, відтак він є таким, що позбавляється права вимоги,суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, та такими, що задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 76, 77, 81, 89, 273, 274, 352, 354 ЦПК України, суд, -
в и р і ш и в :
У задоволенні позову Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Позивач: Акціонерне товариство «Сенс Банк», код ЄДРПОУ 23494714, адреса місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, 100, м. Київ, 03150.
Відповідачі: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП – НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП – НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Наталія ПЕТРИШИН