Справа № 127/39592/25 
Провадження № 3/127/8304/25

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
"14" січня 2026 р.	м. Вінниця	

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Романчук Р.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, 
за ст. 173 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 27.10.2025 близько 10 год. 57 хв., перебуваючи у громадському місці, у дворі будинку за адресою: АДРЕСА_2 , застосував фізичну силу до ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян. 
В судовому засіданні ОСОБА_1  пояснив, що вину у вчинені адміністративного правопорушення не визнає. Адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не вчиняв. 27.10.2025 близько 10 год. 57 хв. він припаркував автомобіль у дворі будинку за адресою: АДРЕСА_2 щоб вжити ліки, оскільки він є інвалідом. Водій іншого автомобіля ОСОБА_2 підійшов до нього та сказав, щоб він від`їхав. Після цього ОСОБА_2 напав на нього, взяв палицю та бігав за ним біля машини, розпилив невідому речовину, вдарив його та по машині. Він звертався до лікарні та було встановлено наявність забоїв. Просив провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 27.10.2025 близько 10 год. 57 хв. він під`їхав автомобілем у двір будинку, де проживає, за адресою: АДРЕСА_2 . Водій іншого автомобіля ОСОБА_1 припаркував автомобіль біля під`їзду. Оскільки він хворіє, є інвалідом, в нього була потреба під`їхати ближче, тому він підійшов до автомобіля ОСОБА_1 та сказав, щоб він від`їхав, оскільки перешкоджає руху його автомобіля. На що ОСОБА_1 почав висловлюватися до нього нецензурною лайкою, ображати його, вийшов з автомобіля та почав штовхати його, вдарив дверима його автомобіля, двічі відкривши і закривши їх, бризнув на нього невідомою речовиною. Просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, суд дійшов таких висновків. 
Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд зазначає, що адміністративна відповідальність за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Суд бере до уваги те, що громадський порядок це обумовлена потреба суспільства, система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами, система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.
Об`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. При цьому дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка вчиняє таке правопорушення, усвідомлює, що своїми діями порушує громадський порядок і спокій громадян, та бажає чи свідомо припускає прояв неповаги до суспільства.
Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. 
В судовому засіданні встановлено, що 27.10.2025 близько 10 год. 57 хв. ОСОБА_1 перебуваючи у громадському місці, у дворі будинку за адресою: АДРЕСА_2 , застосував фізичну силу до ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП, органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення надано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 669387 від 04.12.2025, письмові пояснення потерпілого ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , згідно з якими вони повідомляли про обставини вчиненого правопорушення, протоколи прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 27.10.2025, а також інші матеріали справи.
Згідно з положеннями ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності як кожен окремо так у їх взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.
Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
Отже, з матеріалів справи слідує, що вони містять переконливі та беззаперечні докази, які підтверджують здійснення ОСОБА_1 дрібного хуліганства.
Таким чином, суд вважає, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.
Суд зазначає, що ст. 23 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно положень ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). 
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, суд враховує положення ст.ст. 23, 33 КУпАП, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
При розгляді даної справи, відповідно до положень ст. 34 КУпАП, обставин, що пом`якшують відповідальність, судом не встановлено. 
Обставин, що відповідно до положень ст. 35 КУпАП, обтяжують відповідальність, судом не встановлено.
При цьому суд враховує характер вчиненого правопорушення, а саме те, що ОСОБА_1 вчинив вказане правопорушення в громадському місці, а саме в дворі житлового багатоквартирного будинку, де проживають інші громадяни. Дії ОСОБА_1 носили зухвалий характер, що свідчить про явну зневагу до інших осіб та були направлені на порушення громадського порядку і спокою громадян, прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам та суспільству. 
Також, суд враховує особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, стан здоров`я, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
За наведених вище обставин, суд дійшов висновку, що  ОСОБА_1 слід визнати винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції ст. 173 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи, на яку накладено стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 173, 268, 283, 284, 285 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В: 

Визнати винним  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 (п`ятдесят одна) грн 00 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 (шістдесят) коп.

Скаргу на постанову може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя