СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року м. Харків Справа № 917/1677/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Тихий П.В., суддя Гребенюк Н.В. , суддя Плахов О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (вх.№2453П/1-43) на рішення Господарського суду Полтавської області від 31.10.2025 (суддя Ю.С. Байдуж, повний текст складено 31.10.2025) у справі №917/1677/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" м. Київ,
до Хорольського будинку-інтернату для людей похилого віку та осіб з інвалідністю, м. Хорол, Полтавська область,
про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до Хорольського будинку-інтернату для людей похилого віку та осіб з інвалідністю про стягнення заборгованості за постачання природного газу, отриманого відповідачем від позивача.
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 31.10.2025 у справі №917/1677/25 позов задоволено частково.
Стягнуто з Хорольського будинку-інтернату для людей похилого віку та осіб з інвалідністю на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” 11 306,29 грн вартості безпідставно отриманого природного газу та 1889,50 грн витрат зі сплати судового збору.
В іншій частині позову відмовлено.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" з рішенням господарського суду першої інстанції не погодилось, звернулось до Східного апеляційного господарського суду 19.11.2025 через систему “Електронний суд” з апеляційною скаргою, в якій просить суд:
1. Прийняти апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” на рішення Господарського суду Полтавської області від 31.10.2025 у справі №917/1677/25 та відкрити апеляційне провадження. 
2. Рішення Господарського суду Полтавської області від 31.10.2025 у справі №917/1677/25 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 2209,18 грн пені, 215,37 грн 3% річних, 764,20 грн інфляційних втрат— скасувати, та ухвалити у цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. 
3. Здійснити новий розподіл судових витрат (судового збору) за розгляд справи у суді першої інстанції. 
4. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Відповідача по справі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, вважає, що Господарський суд Полтавської області зазначаючи, що природний газ поставлений в більшому обсязі ніж це зазначено в п.2.1 Договору прийшов до помилкового висновку, що в даному випадку мали місце недоговірні стосунки. Суд не врахував умови п.п.2.4 та 6.2 Договору, де Сторони домовились, що Споживач самостійно контролює обсяги споживання природного газу , а у разі перевищення замовлених обсягів зобов`язаний надавати Постачальнику для оформлення відповідну додаткову угоду на коригування замовлених обсягів. Відповідач цей обов`язок не виконав, в той же час відібравши газу для своїх потреб в обсязі який перевищує узгоджений в п.2.1 Договору. Отримавши природний газ навіть з перевищенням узгоджених об`ємів в рамках Договору Відповідач у відповідності до акту приймання-передачі природного газу зобов`язаний був оплатити його в строк зазначений в п. 5.1 Договору, а у разі порушення цих строків –нести відповідальність встановлену Сторонами в п.7.2 Договору.
Позивач зазначає про відсутність, на його думку, виключних та достатніх підстав для відмови у стягненні пені, 3% річних та інфляційних втрат, з огляду на те, що між сторонами у цій справі виникли майнові відносини, які засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (частина 1 статті 1 Цивільного кодексу України), що регулюються актами цивільного законодавства України, Договору та, виходячи із вищевказаних положень законодавства України.
Системою автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 19.11.2025 для розгляду справи №917/1677/25 визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Тихий П.В., суддя Гребенюк Н.В., суддя Плахов О.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.11.2025 зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" на рішення Господарського суду Полтавської області від 31.10.2025 у справі №917/1677/25, витребувано з Господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/1677/25, Ухвалено здійснювати розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" на рішення Господарського суду Полтавської області від 31.10.2025 у справі №917/1677/25 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Встановлено відповідачу строк 15 днів з моменту вручення даної ухвали, протягом якого він має право подати відзив на апеляційну скаргу.
04.12.2025 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №917/1677/25.
Відповідач не скористався своїм правом згідно ч.1 ст.263 ГПК України та не надав суду відзиву на апеляційну скаргу, що згідно ч.3 ст. 263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції. 
З матеріалів справи вбачається, що сторони належним чином повідомленні про відкриття апеляційного провадження та розгляд справи в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази. Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від учасників справи до суду не надходило. Клопотань від учасників справи про розгляд апеляційної скарги з їх повідомленням (викликом) до суду не надійшло. 
Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. 
При дослідженні матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлені такі обставини справи.
Між позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” (Постачальник за договором), та відповідачем, Хорольським будинком-інтернатом для людей похилого віку та осіб з інвалідністю (Споживач за договором), ЕІС-код 56XS00003594Z00Q, укладено Договір постачання природного газу від 07.10.2024 №15-7335/24-БО-Т (надалі – Договір; а. с. 39-44), строком дії з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підписів печаткою та до 31.12.2024 в частині поставки газу і в частині розрахунків - до повного їх виконання (п. 13.1. Договору).
Предметом цього Договору є постачання Постачальником Споживачеві природного газу за ДК 021:2015 код 09120000-6 “Газове паливо” для своїх власних потреб, в кількості 7,5 тис куб. м, в жовтні-грудні 2024 року, за ціною 16 553,89,00 грн з ПДВ за 1000 куб. м. з ПДВ та з урахуванням тарифу на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (163,89 грн з ПДВ за 1000 куб. м). За що відповідач зобов`язаний здійснити розрахунок з позивачем на умовах цього Договору (п. 1.1., п. 2.1., 4.1. Договору).
Загальна вартість цього Договору на дату укладання становить 124 154,18 грн з ПДВ (п. 4.3. Договору).
2.3. Крім цього, у Договорі сторони узгодили, зокрема, наступне:
- перегляд та коригування замовлених Споживачем обсягів природного газу за цим Договором може відбуватися шляхом підписання сторонами додаткової угоди, в тому числі протягом відповідного розрахункового періоду. Споживач зобов`язується самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно обмежувати (припиняти) використання природного газу у разі перевищення замовлених обсягів або своєчасно (до кінця відповідного розрахункового періоду) надавати Постачальнику для оформлення відповідну додаткову угоду на коригування замовлених обсягів за цим договором. В будь-якому випадку, визначений в акті приймання-передачі природного газу. оформленого відповідно до п. 3.5. цього Договору, вважається фактично використаним за цим Договором обсягом природного газу (п. 2.4. Договору);
- приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (п. 3.5 Договору);
- Споживач зобов`язується надати Постачальнику не пізніше 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між Оператором(ами) ГРМ та/або Оператором ГТС та Споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку Споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ (п. 3.5.1 Договору);
- на підставі отриманих від Споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС Постачальник готує та надає Споживачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі також - акт), підписані уповноваженим представником Постачальника (п. 3.5.2 Договору);
- Споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання (п. 3.5.3 Договору);
- у випадку неповернення Споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від Споживача відповідно до підпункту 3.5.1 цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність Споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього Договору (п. 3.5.4 Договору);
- оплата за природний газ за розрахунковий період (місяць) здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється Споживачем до 15 числа (включно) місяця наступного за місяцем в якому Споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання - передачі, фактична вартість використаного Споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 п. 3.5 цього Договору (п. 5.1 Договору);
- у разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього Договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (п. 7.2 Договору).
Згідно даних ТОВ “Оператор Газотранспортної системи України” (надалі – Оператор ГТС”, відповідача було закріплено за постачальником ТОВ “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” (ЕІС-код 56Х930000010610Х) у період з 08.10.2024 по 31.12.2024 (Лист від 30.07.2025 № ТОВВИХ-25-11775; а. с. 16-17).
За вказаний період, з 08.10.2024 по 31.12.2024, обсяг природного газу, використаний відповідачем та внесений в алокацію позивача становить 575 куб.м за жовтень 2024р., 3425 куб.м за листопад 2024р. та 4557 куб.м за грудень 2024р., а всього - 8557 куб.м. 
Згідно наявних в матеріалах справи актів приймання-передачі природного газу позивач передав, а відповідач прийняв природний газ обсягом 8,557 тис куб. м. на суму 141 651,61 грн, в тому числі:
- за жовтень 2024 року від 12.11.2024 в обсязі 0,575 тис. куб.м на суму 9518,48 грн;
- за листопад 2024 року від 12.12.2024 в обсязі 3,425 тис. куб.м на суму 56 697,06 грн;
- за грудень 2024 року від 13.01.2025 в обсязі 4,557 тис. куб.м на суму 75 436,07 грн (а. с. 31-33).
При цьому, акти за жовтень і листопад 2024 року підписані обома сторонами, а акт за грудень 2024 року - лише позивачем.
В свою чергу відповідач сплатив за отриманий ним природний газ 124 154,16 грн, в тому числі: 9518,48 грн - 21.11.2024, 56 697,06 грн - 20.12.2024 та 57 938,62 грн - 20.12.2024, що підтверджується наданим позивачем реєстром платіжних документів (а. с. 19).
Крім цього, листом від 10.07.2025 № 02-419 (а. с. 15) позивач просив відповідача переплату по договору від 28.09.2023 № 15-4335/23-БО-Т в сумі 6191,16 грн зарахувати в оплату договору від 07.10.2024 № 15-7335/24-БО-Т.
Таким чином заборгованість відповідача за поставлений йому природний газ складає 11 306,29 грн (141 651,61 грн - 124 154,16 грн - 6191,16 грн), що підтверджується відсутністю в матеріалах справи доказів на підтвердження протилежного.
Позивач просить стягнути з відповідача 14 495,04 грн, що включає в себе 11 306,29 грн основного боргу, 2209,18 грн пені, 215,37 грн три відсотки річних та 764,20 грн інфляційних втрат.
Такі вимоги обґрунтовані тим, що позивач на підставі Договору передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 141 651,61 грн, проте, відповідач розрахувався з ним частково, на суму 130 345,32 грн. В результаті чого утворилась заборгованість за Договором в сумі 11 306,29 грн.
Так, враховуючи прострочення відповідачем оплати наданих послуг за грудень 2024 року, станом на дату звернення до суду з позовною заявою позивачем нараховано пеню за період з 18.02.2025 по 21.07.2025 на суму 2209,18 грн, 3% річних за цей же період на суму 215,37 грн та інфляційні втрати за період з 01.03.2025 по 31.07.2025 на суму 764,20 грн. 
Вищевказані обставини, стали причиною звернення позивача, із відповідним позовом до суду.
Як вже зазначалося, рішенням Господарського суду Господарського суду Полтавської області від 31.10.2025 у справі №917/1677/25 позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 11 306,29 грн вартості безпідставно отриманого природного газу 
В іншій частині позовних вимог щодо стягнення 2209,18 грн пені, 215,37 грн 3% річних, 764,20 грн інфляційних втрат відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені, суд вказав, що у цій справі встановлено, що відносини, які спричинили виникнення у відповідача зобов`язання по сплаті вартості отриманого природного газу є позадоговірними, відтак, у задоволені позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені в сумі 2209,18 грн слід відмовити.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення інфляційних та річних, суд вказав, що в матеріалах справи відсутні переконливі докази про дату, коли саме відповідач мав дізнатися про свій обов`язок повернути позивачу безпідставно набуте майно.
Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ТОВ “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” оскаржує рішення місцевого господарського суду лише в частині відмови стягнення 2209,18 грн пені, 215,37 грн 3% річних, 764,20 грн інфляційних втрат.
При перегляді рішення місцевого господарського суду із врахуванням меж апеляційного перегляду згідно положень ст. 269 ГПК України, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з такого.
Так, місцевий суд дійшов висновку, що правовідносин, які склалися між сторонами спору, врегульовані укладеним між ними Договором лише в частині постачання природного газу позивачем обсягом 7,5 тис куб. м на загальну суму, що складає 124154,18 грн з ПДВ ( п. 2.2. цього Рішення).
Таким чином відносини, що виникли в результаті постачання позивачем природного газу в обсязі більшому, ніж 7,5 тис м куб є позадоговірними – такими, що виникли без належних на те правових підстав, а отже кондикційними.
Правові засади функціонування ринку природного газу врегульовано Законом України “Про ринок природного газу”, Кодексом газотранспортної системи за іншими нормативно-правовими актами.
Так, постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами. 
Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом. 
Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу (ст. 12 ЗУ “Про ринок природного газу”).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 626, 628, 629 Цивільного кодексу України).
Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 651 ЦК України)
З матеріалів справи вбачається, що сторони в укладеному між ними Договорі узгодили поставку природного газу обсягом 7,5 тис. куб. м на загальну суму 124 154,18 грн з ПДВ .
У Договорі відповідач погодив, що замовлені ним обсяги природного газу повністю покривають його потреби у відповідному розрахунковому періоді (п. 2.2.). 
Матеріалами справи підтверджено, що позивач поставив відповідачу природній газ в обсязі 8,557 тис куб. м: у жовтні 2024 року - 0,575 тис. куб.м, у листопаді 2024 року - 3,425 тис. куб.м, у грудні 2024 року - 4,557 тис. куб.м.
Дані обставини відповідач не заперечує.
При цьому, як зазначено вище, Договором погоджено поставку природного газу лише на 7.5 тис. куб. м. на суму 124 154,18 грн.
Судами обох інстанцій встановлено, що Додаткові угоди до Договору з метою коригування обсягів природного газу сторони не укладали.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач оплатив поставлений йому природний газ на загальну суму 130 345,32 грн.
Тобто, відповідач сплатив погоджену сторонами загальну вартість Договору у повному обсязі.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач поставив відповідачу весь передбачений Договором обсяг природного газу, а відповідач оплатив його у повному обсязі та будь-яких додаткових угод до Договору стосовно збільшення обсягів постачання газу між сторонами не укладалося, договірні відносини між сторонами з приводу постачання газу вичерпані, шляхом його виконання.
Колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що використання природного газу обсягом 1,057 тис. м куб. відповідачем відбувалося в позадоговірному порядку (8,557 тис. м куб. - 7,5 тис. м куб.), тобто не було врегульовано між сторонами Договором.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги позивача про те, що суд першої інстанції не врахував умови п.п.2.4 та 6.2 Договору, оскільки цими пунктами договору передбачено саме необхідність укладення додаткової угоди у разі використання газу понад встановленим договором обсягом.
Крім того, колегія суддів зазначає, що Верховний Суд неодноразово формував висновок про те, що договір поставки за своєю правовою природою відноситься до двосторонніх, оплатних договорів, укладення якого зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. У таких правовідносинах обов`язку продавця (постачальника) з передачі у власність (поставки) покупцю товару відповідає обов`язок покупця з прийняття та оплати цього товару (див., зокрема постанови Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №910/8612/19, від 27.10.2021 у справі №911/2795/20, від 28.03.2023 у справі №916/2492/21 та інші).
Правові наслідки порушення умови договору щодо кількості товару визначає стаття 670 Цивільного кодексу України.
Якщо продавець передав покупцеві більшу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець зобов`язаний повідомити про це продавця. Якщо в розумний строк після одержання такого повідомлення продавець не розпорядиться товаром, покупець має право прийняти весь товар, якщо інше не встановлено договором. Якщо покупець прийняв більшу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, він зобов`язаний оплатити додатково прийнятий товар за ціною, встановленою для товару, прийнятого відповідно до договору, якщо інша ціна не встановлена за домовленістю сторін (частини 2, 3 статті 670 Цивільного кодексу України).
Отже, прийняття більшої кількості товару не означає, що у покупця не виникне обов`язку сплатити за нього ціну відповідно до умов договору. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 04.02.2025 у справі №910/17281/21.
Водночас, статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Водночас, хоча приписи статті 670 Цивільного кодексу України регламентують наявність обов`язку оплати покупцем вартості більшої кількості товару, ніж це встановлено договором, строк виконання такого обов`язку законодавцем не передбачений. За таких обставин, на переконання суду, визначення строку оплати товару слід визначати за правилом приписів статті 530 Цивільного кодексу України шляхом пред`явлення відповідної вимоги.
Суд відзначає, що пред`явлення позову в даному випадку є достатньою підставою для настання строку виконання зобов`язання.
Керуючись наведеним, беручи до уваги доведений факт замовлення товару та поставки товару, суд дійшов висновку про наявність підстав стягнення з замовника на користь постачальника 11 306,29 грн вартості набутого майна.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки обов`язок відповідача зі сплаті вартості отриманого природного газу є позадоговірним, відтак у задоволені позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені в сумі 2209,18 грн слід відмовити.
Щодо вимог про стягнення 215,37 грн 3% річних, 764,20 грн інфляційних втрат, колегія суддів зазначає про таке.
За частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
За умовами частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як було встановлено судом вище, у даному випадку визначення строку оплати товару слід визначати від моменту пред`явлення відповідної вимоги.
Матеріали справи не містять доказів пред`явлення такої вимоги як щодо сплати заборгованості за поставлений товар, так і нарахування та сплати компенсаційних платежів.
Відсутність вказаної вимоги унеможливлює визначення періоду прострочення виконання грошового зобов`язання, та як наслідок нівелює можливість нарахування компенсаційних платежів, передбачених приписами статті 625 Цивільного кодексу України.
Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для стягнення з відповідача 2209,18 грн пені, 215,37 грн 3% річних, 764,20 грн інфляційних втрат. 
Судова колегія вважає, що суд першої інстанції на підставі сукупності досліджених доказів повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи ґрунтуються на помилковому тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права та зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин справи. 
Відтак колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Полтавської області від 31.10.2025 у справі №917/1677/25 в оскаржуваній частині слід залишити без змін.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись ст.ст. 269, 270, п. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Полтавської області від 31.10.2025 у справі №917/1677/25 в частині відмови у стягненні з Хорольського будинку-інтернату для людей похилого віку та осіб з інвалідністю на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" 2209,18 грн пені, 215,37 грн 3% річних, 764,20 грн інфляційних втрат - залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту до Верховного суду у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя П.В. Тихий

Суддя Н.В. Гребенюк 

Суддя О.В. Плахов