ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/10102/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Плахтій Н.Б.,
розглянувши за правилами спрощеного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, 

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 (далі – в/ч НОМЕР_1 , позивач) звернулася з позовом до ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення надмірно виплаченого грошового забезпечення за період з 29.04.2025 по 09.05.2025 в сумі 2072,54 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 21.06.2024 №695-ОС «Про особовий склад» старшого сержанта ОСОБА_1 призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, зараховано у списки особового складу та на всі види забезпечення.
Старший сержант ОСОБА_1 29.04.2025 повідомив відповідача, що був госпіталізований до Комунального некомерційного підприємства «Сарненська центральна районна лікарня» Сарненської міської ради (далі - КНП «Сарненська ЦРЛ») та надав фото карти пацієнта №5525 від 29.04.2025. З 29.04.2025 по 09.05.2025 військовослужбовець перебував на зв`язку. 09.05.2025 відповідач повідомив, що завершив лікування та надав фото виписки-епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №5525, згідно з якою військовослужбовець перебував на лікуванні при КНП «Сарненська ЦРЛ» з 29.04.2025 по 09.05.2025. В подальшому старший ОСОБА_1 не прибув до тимчасового місця дислокації управління НОМЕР_2 прикордонного загону ( АДРЕСА_1 ). Черговим підрозділу майстер-сержантом ОСОБА_2 було здійснено спробу встановити зв`язок з старшим сержантом ОСОБА_1 . Однак, зв`язок з військовослужбовцем був відсутній, до тимчасового місця дислокації НОМЕР_2 прикордонного загону ( АДРЕСА_1 ) старший сержант ОСОБА_1 не з`явився.
З метою з`ясування достовірності перебування старшого сержанта ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні НОМЕР_2 прикордонним загоном надіслано лист (запит) від 28.05.2025 №13.1/8748-25-Вих до КНП «Сарненська ЦРЛ» про надання інформації стосовно лікування відповідача. З листа (відповіді) КНП «Сарненська ЦРЛ» (н.п.Сарни, Рівненської області) від 04.06.2025 №741/01-08/25 стало відомо, що старший сержант ОСОБА_1 не знаходився на стаціонарному лікуванні у вищезазначеному лікувальному закладі у період з 29.04.2025 - 09.05.2025.
Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 12.05.2025 № 553-ОС «Про особовий склад» старшого сержанта ОСОБА_1 призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, знято зі всіх видів забезпечення. Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 18.05.2025 №579-ОС «Про особовий склад» старшого сержанта ОСОБА_1 призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, вважати таким, що самовільно залишив військову частину (місце проходження служби) з 10.05.2025.
Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 21.05.2025 №589-ОС «Про особовий склад» старшого сержанта ОСОБА_1 призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, зараховано у розпорядження начальника НОМЕР_2 прикордонного загону з 10.05.2025.
На підставі наказу НОМЕР_2 прикордонного загону від 11.06.2025 №3124-АГ «Про призначення службового розслідування» проведено службове розслідування за фактом надлишкового нарахування грошового забезпечення старшому сержанту ОСОБА_1 .
За результатами службового розслідування факт завдання матеріальних збитків державі винними діями старшого сержанта ОСОБА_1 , а саме: надмірної виплати йому грошового забезпечення та інших видів винагород у період з 29.04.2025 по 09.05.2025 внаслідок надання ним неправдивої інформації щодо лікування, підтвердився.
Наказом НОМЕР_2 прикордонного загону від 09.07.2025 № 3640-АГ у зв`язку з надмірною виплатою грошового забезпечення та інших видів винагород у період з 29.04.2025 по 09.05.2025 через надання неправдивої інформації про перебування на лікуванні, притягнуто старшого сержанта ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності у сумі 2072 гривні 54 копійки. Відповідно до повідомлення про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, відносно військовослужбовця НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України ОСОБА_1 відкрито кримінальне провадження №62025240030007237.
09.07.2025 в/ч НОМЕР_1 направила лист до відповідача про необхідність добровільного відшкодування матеріальної шкоди завданої державі. Станом на момент подання позову відповідь від військовослужбовця на адресу в/ч НОМЕР_1 не надходила.
У зв`язку з невідшкодуванням відповідачем вказаної заборгованості державі спричинена шкода, з огляду на що позивач просить стягнути кошти в сумі 2072,54 грн в судовому порядку.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 16.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.68).
У відзиві на позовну заяву відповідач позовних вимог в/ч НОМЕР_1 не визнав та просив відмовити в їх задоволенні (а.с.77-78). В обґрунтування своїх заперечень вказав, що з 29.04.2025 по 09.05.2025 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Сарненська ЦРЛ», про що було повідомлено позивача, шляхом надання відповідних медичних документів. Факт повідомлення підтверджується військовою частиною у позовній заяві.
Відповідь КНП «Сарненська ЦРЛ» про не перебування на лікуванні є очевидно завідомо неправдивою, оскільки безпосередньо цією медичною установою було видано виписку-епікриз із медичної картки стаціонарного хворого №5525 від 09.05.2025 із печатками та підписами лікуючого лікаря та завідувача неврологічного відділення. Окрім того, КНП «Сарненська ЦРЛ» було видано довідку №348 про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу органів СБУ, МВС, військовослужбовця внутрішніх військ, яка також містить печатки та підпис головного лікаря.
Відповідач зазначає, що наявність долучених до відзиву виписки-епікризу та довідки №348, підтверджує факт його лікування у період з 29.04.2025 по 09.05.2025, що зводить нанівець доводи в/ч НОМЕР_1 про виплату надмірного грошового забезпечення та інших грошових винагород, внаслідок надання ним неправдивої інформації щодо лікування.
У відповіді на відзив в/ч НОМЕР_1 підтримала позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, та додатково зазначила, що жодна з наданих довідок не підтвердила факт лікування, а офіційна відповідь КНП «Сарненська ЦРЛ» спростовує їх зміст. Таким чином, долучення довідок до матеріалів відзиву не спростовує нових доказів та не впливає на встановлені обставини.
Інших заяв по суті справи не надходило.
Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 21.06.2024 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 (а.с.26).
Відповідно до наказів начальника НОМЕР_2 прикордонного загону (про особовий склад) від 18.05.2025 №259-ОС відповідач вважається таким, що самовільно залишив військову частину (місце проходження військової служби) з 10.05.2025 (а.с.27); від 21.05.2025 №589-ОС - старший сержант ОСОБА_1 з 10.05.2025 звільнений з посади та зарахований у розпорядження (а.с.27зворот).
Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 11.05.2025 №2505-АГ призначене службове розслідування з метою з`ясування причин та обставин нез`явлення з лікування до тимчасового місця розташування підрозділу військовослужбовця старшого сержанта ОСОБА_1 (а.с.25).
Начальник НОМЕР_2 прикордонного загону звернувся до директора КНП «Сарненська ЦРП» з листом від 28.05.2025 №13.1/8748-25 про надання інформації щодо факту перебування ОСОБА_1 на амбулаторному та стаціонарному лікуванні (а.с.43).
За результатами службового розслідування складено висновок службового розслідування від 09.06.2025 №13.1/845/25 за фактом нез`явлення після лікування з КНП «Сарненська ЦРЛ» до тимчасового місця дислокації управління НОМЕР_2 прикордонного загону ( ОСОБА_3 , Рівненської області) старшого сержанта ОСОБА_1 , у якому запропоновано з метою з`ясування причин та обставин можливої безпідставної виплати грошового забезпечення та інших видів винагород за період з 29.04.2025 по 09.05.2025 старшому сержанту ОСОБА_1 провести додаткове службове розслідування (а.с.21-24).
Наказом командира в начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 10.06.2025 №3096-АГ «Про результати службового розслідування» наказано провести додаткове службове розслідування (а.с.36, 42).
На підставі наказу НОМЕР_2 прикордонного загону від 11.06.2025 №3124-АГ «Про призначення службового розслідування» проведено службове розслідування за фактом надлишкового нарахування грошового забезпечення старшому сержанту ОСОБА_1 (а.с.41).
Начальник НОМЕР_2 прикордонного загону повторно звернувся до директора КНП «Сарненська ЦРП» з листом від 12.06.2025 №13.1/9764-25 про надання інформації щодо факту перебування ОСОБА_1 на амбулаторному та стаціонарному лікуванні (а.с.44).
КНП «Сарненська ЦРП» листом від 04.06.2025 №741/01-08/25 повідомила НОМЕР_2 прикордонний загін про те, що ОСОБА_1 в період з 29.04.2025 по теперішній час на амбулаторному та стаціонарному лікуванні в КНП «Сарненська ЦРП» не перебуває та не перебував (а.с.45).
За результатами службового розслідування складено висновок від 08.07.2025 №13.1/993/25, яким встановлено факт використання підробленої виписки-епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №5525 з метою звільнення з військової служби і як наслідок, ухилення від військової служби старшим сержантом ОСОБА_1 ; факт завдання матеріальних збитків державі винними діями старшого сержанта ОСОБА_1 , а саме, надмірної виплати йому грошового забезпечення та інших видів винагород у період з 29.04.2025 по 09.05.2025 внаслідок надання ним неправдивої інформації щодо лікування (а.с.37-40).
Наказом НОМЕР_2 прикордонного загону від 09.07.2025 №3640-АГ «Про результати службового розслідування» у зв`язку з надмірною виплатою грошового забезпечення та інших видів винагород у період з 29.04.2025 по 09.05.2025 через надання неправдивої інформації про перебування на лікуванні, притягнуто старшого сержанта ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності у сумі 2072 гривні 54 копійки (а.с.52). 
Начальником НОМЕР_2 прикордонного загону надіслано ОСОБА_1 лист від 09.07.2025 №10/11511-25 про добровільне повернення протягом 15 календарних днів з моменту отримання повідомлення коштів в сумі 2072,54 грн, однак в добровільному порядку позивач кошти не відшкодував (а.с.53).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 9 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 №548-ХІV (далі – Статут ВС ЗСУ) військовослужбовці Збройних Сил України мають і права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.
За приписами статей 26, 27 Статуту ВС ЗСУ військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.
Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 №160-ІХ (далі – Закон №160-ІХ).
Відповідно до пунктів 4, 5 статті 1 Закону №160-ІХ у цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні:
матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності;
пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.
За приписами частин першої, другої статті 3 Закону №160-ІХ підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність. Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.
Пунктом 1 частини першої статті 6 Закону №160-ІХ визначено, що особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі: виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій.
Згідно з частиною першою статті 7 Закону №160-ІХ розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.
Згідно зі статтею 10 Закону №160-IX відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону. Особа, яка завдала шкоду, за згодою командира (начальника) може добровільно відшкодувати її розмір повністю або частково, передати для відшкодування завданої шкоди рівноцінне майно або відремонтувати чи відновити пошкоджене, про що видається відповідний наказ. Не допускається відшкодування завданої шкоди рівноцінним майном у разі втрати чи пошкодження зброї, боєприпасів, спеціальної техніки та іншого майна, що відповідно до закону вилучене з цивільного обороту або обмежене в обороті.
Відшкодування шкоди, завданої військовозобов`язаним чи резервістом під час проходження ним зборів, здійснюється в судовому порядку за позовом військової частини, установи, організації, закладу або в іншому встановленому законом порядку в разі відмови військовозобов`язаного чи резервіста від її добровільного відшкодування.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону №160-ІХ у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.
З системного аналізу наведених норм слідує, що до матеріальної відповідальності може бути притягнуто військовослужбовця у разі заподіяння прямої дійсної шкоди, наявної з його боку протиправної поведінки чи бездіяльності, а також наявності взаємозв`язку між заподіяною шкодою.
Отже, щоб притягнути особу до матеріальної відповідальності необхідна наявність чотирьох умов, з поміж них - вини у заподіянні шкоди, яка може бути у формі умислу або необережності.
Крім того, з аналізу положення Закону №160-IX вбачається, що обсяг матеріальної відповідальності (обмежена, повна чи підвищена) ставиться у залежність як від форми вини, так і від певних фактичних обставин, за якими власне визначається винуватість особи у заподіянні державі збитків, відповідно і міра вказаного виду юридичної відповідальності.
Так, з висновку службового розслідування слідує, що комісія в/ч НОМЕР_1 встановила факт використання ОСОБА_1 підробленої виписки-епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №5525 з метою звільнення з військової служби і, як наслідок, ухилення від військової служби та факт завдання матеріальних збитків державі винними діями відповідача, а саме здійснення надмірної виплати йому грошового забезпечення та інших видів винагород у період з 29.04.2025 по 09.05.2025 в розмірі 2072,54 грн (а.с.37-40).
Однак, суд не погоджується з висновками службового розслідування про наявність в діях ОСОБА_1 протиправної поведінки, оскільки встановлений позивачем факт використання відповідачем підробленої виписки-епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №5525 спростовується медичною картою стаціонарного хворого №5525-414 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 09.05.2025, наданою на адвокатський запит КНП «Сарненська ЦРЛ» листом від 26.11.2025 №1533/01-05/25 (а.с.97-109), з якої слідує, що ОСОБА_1 дійсно перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Сарненська ЦРЛ» з 29.04.2025 по 09.05.2025.
Отже, в період з 29.04.2025 по 09.05.2025 відповідачу правомірно виплачено грошове забезпечення в сумі 2072,54 грн.
Таким чином, оскільки під час судового розгляду факт завдання матеріальних збитків державі винними діями відповідача не підтвердився, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.
Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій