МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2026 р.  	№ 400/8386/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	

до відповідача	ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , Комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , 	

про	визнання протиправним та скасування рішення, оформленого протоколом від 04.08.2025 року № 61; зобов`язання вчинити певні дії,	

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - Позивач) звернувся з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі по тексту – Відповідач-1, ІНФОРМАЦІЯ_3 ), Комісії з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі по тексту – Відповідач-2, Комісія) з вимогами про:
- визнання протиправним та скасувати рішення Комісії з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_4 , оформлене протоколом № 61 від 04 серпня 2025 року щодо відмови ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період відповідно до пункту 3 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;
- зобов`язання Комісію з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_4 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 3 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 з Заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі абзацу 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Було зазначено, що у Позивача перебувають на утриманні троє неповнолітніх дітей До заяви були додані підтверджуючі документи. Позивач просив оформити у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560, довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. Відповідачем повідомлено Позивачу, що Комісія згідно протоколу від 04.08.2025 № 61 ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Причиною відмови вказано: у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 8 Закону України «Про звернення громадян». Надані документи не відповідають вимогам п. 3 частини 1 додатку 5 (до порядку проведення призову громадян на військову службу на особливи1 період) затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2024 року №560; відсутнє свідоцтво про шлюб та договори з кожною матір`ю про визначення місця проживання дітей та про участь батька у їх вихованні. Позивач вважає рішення Відповідача 2 щодо ненадання відстрочки протиправним, у зв`язку з чим просить позов задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою суду від 13.08.2025 р. позовну заяву залишено без руху.
На виконання вказаної ухвали суду, 18.08.2025 р. Позивачем подано уточнену позовну заяву, в якій уточнено суб`єктний склад відповідачів із зазначенням позовних вимог до кожного з відповідачів.
Ухвалою суду від 22.08.2025 р. відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін).
Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідачі не скористалися, позовних вимог не заперечили, правової позиції по суті спору не висловили.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження.
З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 .
01.08.2025 року Позивач звернувся до Відповідача 1 із заявою про надання відстрочки від мобілізації на підставі пункту 3 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». У заяві Позивач вказав, що у нього на утриманні перебувають троє неповнолітніх дітей:
- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . 
В підтвердження наявності у Позивача права на відстрочку ним було надано Відповідачу наступні документи: копія паспорта ОСОБА_1 ; копія Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 травня 2018 року про розірвання шлюбу; копія Судового наказу від 10 червня 2025 року; копія Свідоцтва про народження ОСОБА_3 ; копія Постанови про відкриття виконавчого провадження від 09 07. 2025 року; копія Довідки - розрахунку про відсутність заборгованості по виконавчому провадженню №74982833; копія Свідоцтва про народження ОСОБА_2 ; копія паспорта ОСОБА_5 ; заява ОСОБА_5 ; договір про надання правничої допомоги; ордер адвоката; копія Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.
Повідомленням від 04.08.2025 № 4/8601 Позивача повідомлено про те, що ІНФОРМАЦІЯ_9 (відокремленого відділу територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, розвідувального органу) розглянуто заяву ОСОБА_1 - огли та підтвердні документи щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період відповідно до пункту 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
За результатами розгляду повідомили Позивача, що протоколом від 04.08.2025 №61 Комісія ухвалила рішення про відмову у наданні Позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та повідомила, що позивач підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах.
Причинами відмови вказано: у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 8 Закону України «Про звернення громадян». Надані документи не відповідають вимогам п. 3 частини 1 додатку 5 (до порядку проведення призову громадян на військову службу на особливи1 період) затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2024 року №560; відсутнє свідоцтво про шлюб та договори з кожною матір`ю про визначення місця проживання дітей та про участь батька у їх вихованні.
Вважаючи вищезазначену відмову Відповідача 2 протиправною, Позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Згідно зі статтею 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Указами Президента України строк дії режиму воєнного стану продовжувався та діє станом на час розгляду цієї справи по суті.
Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон №3543-XII) встановлено правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Так, статтею 1 Закону №3543-XII визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Статтею 23 Закону №3543-XII визначені категорії громадян, для яких встановлена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.
Згідно пункту 3 частини першої статті 23 Закону №3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці
Так, процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення визначає Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (далі - Порядок №560).
Згідно пункту 56 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Відповідно до пункту 57 Порядку №560 для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:
голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);
члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).
Пунктом 58 Порядку №560 визначено, що за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16 - 23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.
Згідно пункту 60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.
Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення. У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку - 6. У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку - 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
Із матеріалів справи судом встановлено, що 01.08.2025 Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про надання відстрочки від мобілізації на підставі пункту 3 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». У заяві Позивач вказав, що у нього на утриманні перебувають троє неповнолітніх дітей. 
За наслідками розгляду заяви із доданими документами Повідомленням Комісії від 04.08.2025 №4/8601 Позивача повідомлено про те, що протоколом від 04.08.2025 року №61 ухвалено рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Причина відмови: у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 8 Закону України «Про звернення громадян». Надані документи не відповідають вимогам п. 3 частини 1 додатку 5 (до порядку проведення призову громадян на військову службу на особливи1 період) затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2024 року №560; відсутнє свідоцтво про шлюб та договори з кожною матір`ю про визначення місця проживання дітей та про участь батька у їх вихованні.
Так, згідно п. 3 додатку 5 Порядку №560 Переліку додатків, що подаються військовозобов`язаними для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», документами, що підтверджують право на відстрочку згідно п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону є: 
- свідоцтво про народження кожної дитини із зазначенням батьківства військовозобов`язаного та (або) рішення суду про встановлення факту перебування дитини (дітей) на утриманні військовозобов`язаного (за наявності), інші документи, на підставі яких у військовозобов`язаного виник обов`язок утримувати падчерку, пасинка до досягнення ними 18 років відповідно до статті 268 Сімейного кодексу України (за наявності), та один з таких документів:
- свідоцтво про шлюб з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше);
- рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), що є військовозобов`язаним;
- рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), що є військовозобов`язаним;
- письмовий договір між батьками про те, з ким з батьків будуть проживати діти, та про участь другого з батьків у їх вихованні;
- свідоцтво про шлюб з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше) та документи, які свідчать про відсутність у малолітніх, неповнолітніх падчерки, пасинка матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або про те, що такі особи не можуть з поважних причин надавати їм належне утримання (свідоцтво про смерть; витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин;
- рішення суду про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим;
- вирок суду, за яким особа відбуває покарання у місцях позбавлення волі; висновок медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я чи витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, якщо зазначені мати, батько, дід, баба, повнолітні брати та сестри самі потребують постійного догляду; рішення суду про позбавлення батьківських прав матері, батька);
- інформація з Єдиного реєстру боржників про відсутність в Реєстрі відомостей про військовозобов`язаного за категорією стягнення (характером зобов`язання) «стягнення аліментів» з датою формування такої інформації не пізніше ніж за п`ять днів до дня подання заяви про надання відстрочки.
Вирішуючи зазначений спір, суд виходить з того, п.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» наділяє особу правом на відстрочку на військову службу під час мобілізації за наявності наступних умов: 1) утримання ним трьох неповнолітніх дітей; 2) відсутність заборгованості зі сплати аліментів у розмірі якій перевищує суму платежів за три місяці.
Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Таким чином, СК України, передбачає безумовний обов`язок утримання батьками неповнолітньої дитини, а також що це утримання може відбуватися у різні способи: за домовленістю між батьками, шляхом сплати аліментів за рішенням суду або за договором укладеним відповідно до ст.189 СК України, безпосередньо витрати на утримання дитини під час проживання з нею однієї сім`єю та інше.
Тобто, з цієї правової конструкції, можливо зробити висновки. По-перше, законодавець не виділяє якогось окремого способу утримання дітей, яке надає права на відстрочку за п.3 ч.1 ст.23 Закону. Будь-який спосіб утримання дітей, визначений Сімейним кодексом України, у такому випадку є підставою для надання відстрочки від призову. По-друге, оскільки законодавцем прямо вказано на відсутність заборгованості зі сплати аліментів, як умови надання відстрочки, це вказує, що законодавець свідомо передбачає право на надання відстрочки тому військовозобов`язаному, який не проживає з дітьми, але утримую їх у спосіб сплати аліментів чи у інший спосіб за домовленістю з матерію дитини.
Разом з тим, відповідно Переліку, військовозобов`язаний для отримання відстрочки за п.3 ч.1 ст.23 Закону, повинен надати один з тих документів:
- свідоцтво про шлюб з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше);
- рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), що є військовозобов`язаним;
- рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), що є військовозобов`язаним;
- письмовий договір між батьками про те, з ким з батьків будуть проживати діти, та про участь другого з батьків у їх вихованні.
З цього, виходить, що постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024, визначивши саме зазначений перелік документів, як обов`язковий, значно звузили способи утримання військовозобов`язаними дітей, лише до:
1) проживання разом з матерію дітей та дітьми однією сім`єю;
2) після розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей з військовозобов`язаним;
3) утримання дітей на підставі письмового договору між батьками про те, з ким з батьків будуть проживати діти, та про участь другого з батьків у їх вихованні.
Суд бере до уваги, що ОСОБА_1 разом із заявою були також подані на розгляд Комісії документи: копія паспорта ОСОБА_1 ; копія Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 травня 2018 року про розірвання шлюбу; копія Судового наказу від 10 червня 2025 року; копія Свідоцтва про народження ОСОБА_3 ; копія Постанови про відкриття виконавчого провадження від 09 07. 2025 року; копія Довідки - розрахунку про відсутність заборгованості по виконавчому провадженню №74982833; копія Свідоцтва про народження ОСОБА_2 ; копія паспорта ОСОБА_5 ; заява ОСОБА_5 ; договір про надання правничої допомоги; ордер адвоката; копія Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.
При цьому, суд зауважує, що Позивачем у відповідності до положень п. 3 додатку 5 Порядку №560 не було надано до Комісії: рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання з тим із батьків, який є військовозобов`язаним, або письмові договори з кожною матір`ю про визначення місця проживання дітей та про участь батька у їх вихованні.
Окрім того, факт сплати аліментів сам по собі не свідчить про повноту визначення чи перебуває особа на утриманні, дані про регулярність такої виплати, її обсяг, добровільність інших платежів на утримання дітей матеріали справи не містять, рішення про визначення місця проживання дітей разом з батьком у матеріалах справи також відсутнє.
Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, тому відсутні правові підстави для розподілу судових витрат зі сплати судового збору.
Керуючись ст. 2, 19, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Комісії з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_4 про визнання протиправним та скасування рішення, оформленого протоколом від 04.08.2025 року № 61; зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 06.02.2026 р.

Суддя Н.В. Лісовська