ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/21514/25
Провадження № 22-ц/820/259/26

Хмельницький апеляційний суд 
 
в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Спірідонової Т. В. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,
секретар судового засідання – Кошельник В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/21514/25 за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 листопаді 2025 року, у складі судді Павловської А.А., у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про стягнення коштів в порядку спадкування,

встановив:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог 
У липні 2025 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на її користь в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , нараховану але не виплачену за життя пенсію в розмірі 47636 грн.
В обґрунтування позовної заяви зазначила, що після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина, яка складається в тому числі з недоотриманої пенсії на загальну суму 47636 грн, яка нарахована їй за період з 01.07.2021 по 28.02.2022, проте не виплачена за життя. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яку прийняла її донька, яка є єдиною спадкоємицею майна померлої. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області позивачці відмовлено у виплаті нарахованої, але не виплаченої пенсії, після смерті її мати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 листопада 2025 року позов задоволено. 
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 недоотриману нараховану, але не виплачену пенсію після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 47636,00 грн та судовий збір в сумі 968,96 грн. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті матері, якій за життя було нараховано, але не виплачено пенсію. Дані кошти увійшли до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 , на отримання яких має право позивачка.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги 
В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнення доводів апеляційної скарги
Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримувала пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відповідно до повідомлення АТ «Ощадбанк» від 23.04.2021 № 120.18-16/360 пенсія ОСОБА_2 одержувалась за довіреністю більше як один рік або не одержувалась з поточного рахунку більше одного року. На виклик Головного управління від 07.05.2021 № 2200-0404-8/23920 пенсіонер упродовж місяця не з`явилася. Тому, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 30.06.2021 № 3272/04-16, припинено перерахування пенсії на поточний рахунок ОСОБА_2 01.07.2021 до з`ясування обставин. Розмір нарахованої, але не виплаченої ОСОБА_2 пенсії за період з 01.07.2021 по 28.02.2022 складає 47636,00 грн. Після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про отримання даних коштів до Пенсійного фонду звернулася її дочка, якій листом від 02.01.2024 № 2200-0405-8/276 роз`яснено порядок отримання коштів, нарахованих за життя ОСОБА_2 .
Суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_1 не має права на отримання недоодержаної пенсії, оскільки вона не належить до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, а також не проживала із пенсіонеркою на день її смерті.
Апелянт зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_2 , а тому, суд дійшов помилкового висновку про стягнення на користь позивачки пенсії в сумі 47636грн.

Процесуальні дії апеляційного суду
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 05 грудня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
Ухвалами Хмельницького апеляційного суду від 16 грудня 2025 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до апеляційного розгляду.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу позивачка, в інтересах якої діє її представник – адвокат Керницька І.Р., вказує, що пенсію за довіреністю отримувала дочка ОСОБА_2 – ОСОБА_1 , у зв`язку з хворобою матері. За період з 01.07.2021 по 28.02.2022 ОСОБА_2 було нараховано, але не виплачено пенсію в розмірі 47636,00 грн. ОСОБА_1 є дочкою померлої ОСОБА_2 , та ій було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, до складу якої увійшла сума недоотриманої пенсії, що належала спадкоємцю. Тому, відмова відповідача виплачувати позивачці суми пенсії, які за життя належали ОСОБА_2 , є безпідставною. Крім того, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 станом на дату смерті ОСОБА_2 проживали разом за однією адресою у місті Хмельницькому, що підтверджується актом про фактичне місце проживання від 19.07.2025. 
Звертає увагу суду на те, що до Головного Управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області не зверталися інші члени сім`ї померлої ОСОБА_2 протягом 6 місяців після її смерті з вимогою щодо виплати недоотриманої пенсії.
Апелянт - представник Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомлений належним чином про дату, час і місце слухання справи, у судове засідання не з`явився.
Позивачка ОСОБА_1 повідомлена належним чином про дату, час і місце слухання справи, у судове засідання не з`явилася.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. 

Мотивувальна частина
Встановлені фактичні обставини справи 
Судом встановлено,  ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.
Спадкоємцем майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її дочка ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом від 19.12.2023 та матеріалами спадкової справи №98/2022.
Згідно з листом Головного управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області від 02.01.2025 ОСОБА_2 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримувала пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відповідно до повідомлення АТ «Ощадбанк» від 23.04.2021 №120.18-16/360 пенсія ОСОБА_2 одержувалась за довіреністю більше як один рік або не одержувалась з поточного рахунку більше одного року. На виклик головного управління від 07.05.2021 №2200-0404-8/23920 пенсіонер упродовж місяця не з`явився. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 30.06.2021 №3272/04-16, припинено перерахування пенсії на поточний рахунок ОСОБА_2 з 01.07.2021, до з`ясування обставин. Розмір нарахованої, але не виплаченої ОСОБА_2 пенсії за період з 01.07.2021 по 28.02.2022 складає 47636,00 грн. З посиланням на вимоги статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зазначено, що нарахована, але недоодержана пенсія за життя у зв`язку із смертю пенсіонера не включається до складу спадщини. 
Відповідно до розрахунку про доплату пенсії від 27.11.2024 за пенсійною справою ОСОБА_2 за період з липня 2021 по лютий 2022 року нараховано пенсію в розмірі 47636,00 грн.
15.02.2022 ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та вказала, що приймає спадщину після смерті матері ОСОБА_2 та зазначила, що іншим спадкоємцем є син померлої – ОСОБА_3 .
Відповідно до заяви ОСОБА_3 від 15.02.2025, поданої нотаріусу в межах спадкової справи № 98/2022, він відмовився від належної йому спадщини за заповітом та за законом, що залишилася після смерті його матері ОСОБА_2 . 

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Згідно із частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
В силу вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що єдиною спадкоємицею майна ОСОБА_2 є позивачка, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину та набула право на отримання невиплаченої пенсії у повному розмірі.
Колегія суддів погоджується з даними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України).
За змістом ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після її смерті, той з подружжя, яка його пережила, та батьки (ст. 1261 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно із ч. 1 ст.1269, ч. 1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
За нормами ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини (стаття 1227 ЦК України).
Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що:
- цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;
- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК) та додаткового юридичного факту смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК). Відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом.
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі №243/13575/19.
Згідно із статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Згідно із статтею 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
За період з липня 2021 року по лютий 2022 року ОСОБА_2 було нараховано пенсію в розмірі 47636грн, яка виплачена не була.
Єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_2 , є ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину, і вищевказані пенсійні виплати увійшли до складу спадщини. Інші члени сім`ї спадкодавця спадщину не прийняли та до відповідача з приводу виплати недоотриманої пенсії не зверталися.
За таких обставин, суд першої інстанції правомірно стягнув з Головного управління Пенсійного фонду у Хмельницькій області на користь позивачки недоотриману ОСОБА_2 за життя суму пенсії.
Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів того, що ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_2 , яка має право на одержання сум нарахованих їй за життя пенсій, не заслуговують на увагу та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Так, матеріалами спадкової справи підтверджено, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , єдиною спадкоємицею майна після смерті ОСОБА_2 є її дочка ОСОБА_1 .
Оцінивши наявні у справі докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь позивачки недоотриманої пенсії в порядку спадкування після смерті  ОСОБА_2 .

Висновки суду апеляційної інстанції 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов’язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Встановивши фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд першої інстанції ухвалив рішення суду з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Судові витрати 
За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 листопада 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 22 січня 2026 року.

Судді: Т. В. Спірідонова

Р. С. Гринчук

А. М. Костенко