ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"31" грудня 2025 р. справа № 300/7021/25
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною відмови та зобов`язання до вчинення дій 

ВСТАНОВИВ:
01.10.2025 адвокат Погібко Олександр Олегович звернувся до суду через систему "Електронний суд" в інтересах ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , просить:
визнати протиправним рішення командування Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у задоволенні рапорту ОСОБА_1 про його звільнення з військової служби на підставі вимог абз. 13 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-XII;
зобов`язати командування Військової частини НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 з військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 на підставі вимог абз. 13 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-XII.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Позивач звернувся у встановленому законодавством порядку до командування Військової частини НОМЕР_1 про звільнення його з військової служби на підставі вимог абз. 13 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону № 2232-XII у зв`язку із необхідністю догляду за своїм рідним батьком, який є особою з інвалідністю 2 групи. 17.04.2025 командуванням Військової частини НОМЕР_1 відмовлено у задоволені рапорту позивача про його звільнення з військової служби у зв`язку із наявністю іншого члена сім`ї - рідної доньки позивача. У письмовій відповіді від 24.05.2025 р. за вих. № 6648кп/вих. повторно було відмовлено позивачу у задоволені рапорту про звільнення з військової служби у зв`язку із наявністю у рідного батька онуки - повнолітньої доньки позивача ОСОБА_2 , яка нібито може самостійно доглядати за батьком позивача. При цьому, командуванням Військової частини НОМЕР_1 не враховано ту обставину, що рідна донька позивача - онука батька позивача відмовилася від утримання і догляду за батьком позивача у зв`язку із навчанням в іншому місті, про що нею особисто складено нотаріальну заяву, яку було подано у додатках до мого рапорту про звільнення з військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 . Крім того, донька яка на думку командування Військової частини НОМЕР_1 може нібито здійснювати догляд за батьком позивача, 21.07.2025 виїхала за межі України - до Польщі, звідки здійснює навчання у режимі онлайн. 18.08.2025 представник позивача звернувся із запитом до командування Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання суб`єкта владних повноважень розглянути рапорт позивача про звільнення його з військової служби за сімейними обставинами відповідно до приписів або 13 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону № 2232-XII. 30.08.2025 командуванням Військової частини НОМЕР_1 надано відповідь на адвокатський запит про відсутність підстав для повторного, на думку суб`єкта владних повноважень, розгляду рапорту позивача про його звільнення з військової служби. Позивач вважає дії відповідача протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, тому представник позивача звернувся до суду за захистом порушених прав позивача.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.10.2025 визнано поважними причини пропуску позивачем встановленого законом строку звернення до суду з адміністративним позовом та поновлено пропущений строк звернення до суду. Відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Військовою частиною НОМЕР_1 отримало копію ухвали суду про відкриття провадження в даній адміністративній справі 07.10.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 48). Заяв чи клопотань відповідач суду не подав, правом на подання відзиву на позов, у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, не скористався. Також відповідачем не повідомлено суд про поважність причин ненадання такого відзиву.
Згідно частини 6 статті 162, частини 2 статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на військовій службі в Збройних Силах України, проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 (а.с. 12).
Відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААГ № 483213 батько позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою з інвалідністю другої групи, інвалідність встановлена на строк: без терміну переогляду (а.с. 28).
Згідно Висновку від 27.11.2024 № 2737 (форма № 080-4/о) про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, виданого батьку позивача рекомендовано соціальні послуги: денного догляду, догляду вдома, паліативного догляду вдома; отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи (а.с. 24).
Відповідно до Висновку ЛКК від 27.11.2024 № 2732 батько позивача є невиліковно хворою особою, яка внаслідок порушень функцій організму не здатний до самостійного пересування та самообслуговування, потребує постійного стороннього догляду (а.с. 39)
У відповідності до заяви дочки позивача ОСОБА_2 від 07.01.2025, засвідченої приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Квочак Л.Т., ОСОБА_2 (паспорт № НОМЕР_2 , запис №20050727-09428, виданий 15.11.2023), цією заявою повідомляє та стверджує, що навчається у Відокремленому структурному підрозділі "Івано-Франківський фаховий коледж фізичного виховання Національного університету фізичного виховання і спорту України" на першому курсі денного відділення освітнього ступеня бакалавра та не має можливості приймати участь у здійсненні догляду за її дідусем, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і не заперечує щоб постійний догляд за її дідусем, ОСОБА_3 , здійснював та надавав допомогу її батько - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є єдиним сином ОСОБА_3 (а.с. 23).
Дочка позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 21.07.2025 виїхала за межі України - до Польщі, здійснює навчання у режимі онлайн (а.с. 18, 19).
Згідно акту обстеження сімейного стану військовослужбовця 17.03.2025, затвердженого начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, на підставі поданих заявником документів та наданої інформації, крім іншого, встановлено, що може здійснювати догляд за батьком позивача - онука ОСОБА_2 , 2005 р.н. (свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 ) (а.с. 14-17).
Відповідно до відповіді Військовій частині НОМЕР_1 від 24.05.2025 за вих. № 6648кп/вих, 13 травня 2025 року на адресу Військової частини НОМЕР_1 , через підприємство "Укрпошта", надійшов рапорт до командира Військової частини НОМЕР_1 , підписаний від імені ОСОБА_1 , про клопотання перед вищим командуванням щодо звільнення майора ОСОБА_1 з військової служби через сімейні обставини, у зв`язку з тим, що батько, ОСОБА_3 , є особою з інвалідністю II групи. По суті зазначеного звернення (рапорту) повідомлено, що з наданих позивачем до рапорту підтверджуючих документів вбачається, що у батька - позивача є онука (дочка позивача) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 є особою другого ступеню споріднення особи з інвалідністю, сама не потребує постійного стороннього догляду. Відповідно до статті 264 Сімейного кодексу України внуки, правнуки зобов`язані піклуватися про своїх бабу, діда, прабабу, прадіда. Враховуючи наявність в особи з інвалідністю II групи, ОСОБА_3 , інших, крім позивача, членів сім`ї другого ступеня споріднення, які можуть здійснювати за ним постійний догляд, підстави для звільнення позивача з військової служби за сімейними обставинами на даний час не вбачається (а.с. 7, 8).
На адвокатський запит адвоката Погібко О.О. в інтересах позивача від 18.08.2025 вих. № 77/1, з вимогою зобов`язати командування Військової частини НОМЕР_1 розглянути рапорт майора ОСОБА_1 про звільнення з військової служби за сімейними обставинами Військова частина НОМЕР_1 відповіддю від 30.08.2025 за вих. № 9969кп/вих по суті запиту повідомила, що Військовою частиною НОМЕР_1 неодноразово розглядалися рапорти майора ОСОБА_1 про звільнення з військової служби за сімейними обставинами. Крайній раз, черговий рапорт майора ОСОБА_1 про звільнення з військової служби був розглянутий Військовою частиною НОМЕР_1 24 травня 2025 року, про результати розгляду рапорту ОСОБА_1 повідомлений особисто (вих. 6648кп/вих). У котрий раз розглядати один той самий рапорт майора ОСОБА_1 ніяких правових підстав немає. Враховуючи зазначене, запит адвоката ОСОБА_5 зобов`язати командування Військової частини НОМЕР_1 знову розглянути рапорт майора ОСОБА_1 , за яким вже приймалося рішення, не підлягає до задоволення (а.с. 9). 
При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України" на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
На момент розгляду цієї адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжений.
Згідно із статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 № 389-VIII (далі - Закон № 389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Згідно пункту 4 Указу № 69/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.
В свою чергу, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби унормовано положеннями Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).
Згідно з частинами 1, 2 статті 1 Закону № 2232-ХІІ, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Відповідно до положень частини першої статті 2 Закону № 2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Так, пунктом 6 статті 2 Закону № 2232-XII, передбачені наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону № 2232-XII.
Відповідно до абзацу тринадцятого пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-XII військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах: під час дії воєнного стану:
- необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.
Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, яким визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі (пункт 1).
Відповідно до пункту 233 Положення № 1153/2008 військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) ІНФОРМАЦІЯ_5, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.
Механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення), затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153, визначає Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджена Наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170.
Відповідно до підпункту 26 пункту 5 Додатку 19 до Інструкції № 170 через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", подаються:
- у разі необхідності здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи:
документи, які підтверджують відповідні родинні зв`язки з цією особою (особами);
один із документів, що підтверджує відсутність в особи інших членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьків, її чоловіка або дружини, дітей, у тому числі усиновлених) чи другого ступеня споріднення (рідних братів, сестер та онуків): один із документів, що підтверджує інвалідність особи першого чи другого ступеня споріднення, її потребу у постійному догляді та акт перевірки сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформація про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником ІНФОРМАЦІЯ_5;
один із документів, що підтверджує інвалідність особи, яка потребує догляду: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи за формою згідно з наказом МОЗ від 10 грудня 2024 року № 2067, або копія посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або копія пенсійного посвідчення чи копія посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою згідно з наказом Мінсоцполітики від 21 вересня 2015 року № 946;
висновок медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи за формою згідно з наказом МОЗ від 10 грудня 2024 року № 2067, про потребу в постійному догляд.
Членами сім`ї фізичної особи першого ступеня споріднення вважаються її батьки, її чоловік або дружина, діти такої фізичної особи, у тому числі усиновлені.
Членами сім`ї фізичної особи другого ступеня споріднення вважаються її рідні брати та сестри, її баба та дід з боку матері і з боку батька, онуки.
Спірним у цій справі є незвільнення військовослужбовця з військової служби через сімейні обставини під час дії воєнного стану у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за батьком, який є особою з інвалідністю II групи при наявності внучки батька військовослужбовця, яка навчається на першому курсі денного відділення освітнього ступеня бакалавра, не має можливості приймати участь у здійсненні догляду за її дідусем, крім того внучка 21.07.2025 виїхала за межі України, здійснює навчання у режимі онлайн.
Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України та інших положень законодавства, членами сім`ї особи, які належать до першого ступеня спорідненості є її батьки, чоловік або дружина, а також діти такої особи, у тому числі усиновлені.
Згідно статтею 1262 Цивільного кодексу України та інших положень законодавства, членами сім`ї особи, які належать до другого ступеня спорідненості є її рідні брати та сестри, баба та дід, як з боку батька, так і з боку матері, а також її онуки.
Як встановлено, у відповідності до заяви дочки позивача ОСОБА_2 від 07.01.2025, засвідченої приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Квочак Л.Т., ОСОБА_2 (паспорт № НОМЕР_2 , запис №20050727-09428, виданий 15.11.2023), цією заявою повідомляє та стверджує, що навчається у Відокремленому структурному підрозділі "Івано-Франківський фаховий коледж фізичного виховання Національного університету фізичного виховання і спорту України" на першому курсі денного відділення освітнього ступеня бакалавра та не має можливості приймати участь у здійсненні догляду за її дідусем, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і не заперечує щоб постійний догляд за її дідусем, ОСОБА_3 , здійснював та надавав допомогу її батько - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є єдиним сином ОСОБА_3 (а.с. 23).
Відповідно до акту обстеження сімейного стану військовослужбовця 17.03.2025, затвердженого начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, на підставі поданих заявником документів та наданої інформації, крім іншого, встановлено, що може здійснювати догляд за батьком позивача - онука ОСОБА_2 , 2005 р.н. (свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 ) (а.с. 14-17).
Згідно відповіді Військовій частині НОМЕР_1 від 24.05.2025 за вих. № 6648кп/вих, 13 травня 2025 року на адресу Військової частини НОМЕР_1 , через підприємство "Укрпошта", надійшов рапорт до командира Військової частини НОМЕР_1 , підписаний від імені ОСОБА_1 , про клопотання перед вищим командуванням щодо звільнення майора ОСОБА_1 з військової служби через сімейні обставини, у зв`язку з тим, що батько, ОСОБА_3 , є особою з інвалідністю II групи. По суті зазначеного звернення (рапорту) повідомлено, що з наданих позивачем до рапорту підтверджуючих документів вбачається, що у батька - позивача є онука (дочка позивача) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 є особою другого ступеню споріднення особи з інвалідністю, сама не потребує постійного стороннього догляду. Відповідно до статті 264 Сімейного кодексу України внуки, правнуки зобов`язані піклуватися про своїх бабу, діда, прабабу, прадіда. Враховуючи наявність в особи з інвалідністю II групи, ОСОБА_3 , інших, крім позивача, членів сім`ї другого ступеня споріднення, які можуть здійснювати за ним постійний догляд, підстави для звільнення позивача з військової служби за сімейними обставинами на даний час не вбачається (а.с. 7, 8).
Дочка позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 21.07.2025 виїхала за межі України - до Польщі, здійснює навчання у режимі онлайн (а.с. 18, 19).
На адвокатський запит Військова частина НОМЕР_1 відповіддю від 30.08.2025 за вих. № 9969кп/вих по суті запиту повідомила, що військовою частиною неодноразово розглядалися рапорти майора ОСОБА_1 про звільнення з військової служби за сімейними обставинами. Крайній раз, черговий рапорт майора ОСОБА_1 про звільнення з військової служби був розглянутий Військовою частиною НОМЕР_1 24 травня 2025 року, про результати розгляду рапорту ОСОБА_1 повідомлений особисто (вих. 6648кп/вих). У котрий раз розглядати один той самий рапорт майора ОСОБА_1 ніяких правових підстав немає. Враховуючи зазначене, запит адвоката ОСОБА_5 зобов`язати командування Військової частини НОМЕР_1 знову розглянути рапорт майора ОСОБА_1 , за яким вже приймалося рішення, не підлягає до задоволення (а.с. 9).
Суд зазначає, що відповідно до абзацу тринадцятого пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону № 2232-XII військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах: під час дії воєнного стану у зв`язку необхідністю здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, зокрема за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.
Іншої умови, окрім якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи абзац тринадцятий пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону № 2232-XII не містить.
Оскільки іншої умови, окрім якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи абзац тринадцятий пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону № 2232-XII не містить, відсутні підстави для звільнення позивача з військової служби через сімейні обставини під час дії воєнного стану у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за батьком, який є особою з інвалідністю II групи при наявності внучки батька позивача, яка навчається на першому курсі денного відділення освітнього ступеня бакалавра, не має можливості приймати участь у здійсненні догляду за її дідусем, 21.07.2025 виїхала за межі України, здійснює навчання у режимі онлайн.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, тому слід відмовити в задоволенні позову про визнання протиправним рішення командування Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у задоволенні рапорту ОСОБА_1 про його звільнення з військової служби на підставі вимог абз. 13 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону № 2232-XII та зобов`язання командування Військової частини НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 з військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 на підставі вимог абз. 13 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону № 2232-XII.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправною відмови та зобов`язання до вчинення дій - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Григорук О.Б.