ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/3777/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Кушнова А.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  24 листопада 2025 року                                                      м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді                                                            Коротких А.Ю.,
суддів                                                                                Сорочка Є.О.,
                                                                                          Чаку Є.В.,
при секретарі                                                                      Братиці К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємство "Лібра-Трейд" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві  про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
В С Т А Н О В И В :
До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов адміністративний позов Приватного підприємства «Лібра-Трейд» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якому позивач просив суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо призначення та проведення планової виїзної перевірки ПП "Лібра-Трейд" (ідентифікаційний код 35932074) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року, валютного - за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2011 року по 31.03.2018 року;
- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві форми "Р" від 28.12.2018 року № 6692615147, № 6702615147, податкове повідомлення-рішення форми "В4" від 28.12.2018 року № 6712615147, податкові повідомлення-рішення форми "ПС" від 28.12.2018 року № 6732615147 і №0015824-208 та податкове повідомлення-рішення форми "Н" від 28.12.2018 року № 6722615147.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.09.2021 року позов, з урахуванням заяви б/н від 10.06.2019 року «Про зміну підстав позову», ПП «Лібра-Трейд» задоволено частково:
- скасовано прийняті Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві податкові повідомлення-рішення форми «Р» від 28.12.2018 року: № 6692615147, № 6702615147, податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 28.12.2018 року № 6712615147;
- у іншій частині позову відмовлено.
- стягнуто на користь ПП «Лібра-Трейд», на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві понесені ПП «Лібра-Трейд» витрати по сплаті судового збору у розмірі 19 210, 00 грн.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2022 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.09.2021 року скасовано. Прийнято нову постанову, якою позов ПП «Лібра-Трейд» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві  про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишено без задоволення.
Постановою Верховного Суду від 24.04.2023 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 вересня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2022 року скасовано, а справу №640/3777/19 за позовом Приватного підприємства «Лібра-Трейд» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - направлено на новий розгляд до Київського окружного адміністративного суду.
Скасовуючи рішення першої та апеляційної інстанції, Верховний Суд зазначив: «З матеріалів справи вбачається, що оскаржуючи спірні у справі податкові повідомлення-рішення, позивач у позовній заяві посилався на обставини порушення контролюючим органом порядку призначення та проведення перевірки.
Як у поданій позовній заяві, так і в заяві про зміну підстав позову від 10.06.2019 позивач наголошував на порушенні відповідачем порядку вручення наказу на проведення перевірки, обставини винесення контролюючим органом нового наказу на проведення перевірки без скасування попереднього, а також на відсутність у податкових органів повноважень щодо коригування у поточному році вже сформованого і затвердженого річного плану-графіка проведення перевірок шляхом включення до нього нових платників податків, чим обумовлював протиправність оновленого оприлюдненого плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2018 рік.
Окремо позивач акцентував увагу на порушення процедури призначення та проведення перевірки у заяві про зміну підстав позову від 10.06.2019.
Проте, суд першої інстанції вказані посилання відхилив з приводу того, що в даному випадку відбувся допуск посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірочного заходу. Суд апеляційної інстанції вказані доводи позивача також залишив поза увагою без надання жодної правової оцінки таким доводам.
Однак, колегія суддів зауважує, що в разі наявності підстав позову про порушення контролюючим органом процедури призначення та проведення перевірки, суди повинні надавати їм правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства. Цим доводам повинна бути надана правова оцінка незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки».
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Головне управління Державної податкової служби у м. Києві звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.
Заслухавши учасників справи, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що наказом Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 03.08.2018 року № 11949 призначено проведення документальної планової виїзної перевірки ПП "Лібра-Трейд" з 08.08.2018 року по дату завершення перевірки, тривалістю 20 робочих днів.
Відповідно до наказу Головного управління ДФС у м. Києві від 10.08.2018 року № 12241 перенесено термін проведення розпочатої перевірки з 10.08.2018 року до дати отримання копій вилучених документів або забезпечення доступу до них.
У подальшому, наказом Головного управління ДФС у м. Києві від 07.11.2018 року № 16454 поновлено з 08.11.2018 року проведення документальної планової виїзної перевірки ПП "Лібра-Трейд", призначеної згідно з наказом від 03.08.2018 року № 11949 і терміни якої перенесено згідно з наказом Головного управління ДФС у м. Києві від 10.08.2018 року № 12241.
За результатами проведеної перевірки контролюючим органом складено акт від 10.12.2018 року № 308/26-15-14-07-02-10/35932074.
Згідно з висновками акта перевіркою встановлено порушення позивачем вимог, зокрема:
- пунктів  44.1,  44.6 статті 44, статті  134, пункту  135.1 статті 135, пунктів  138.1,  138.2 статті 138, підпункту  140.4.2 пункту 140.4 статті 140 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток підприємства, що підлягає сплаті до бюджету, всього у сумі 337    724 894 грн, в тому числі за: 2015 рік на 83673489 грн, І квартал 2016 року на 49592507 грн, І півріччя 2016 року на 86449276 грн, 3 квартали 2016 року на 111270070 грн., 2016 рік на 161231443 грн, І квартал 2017 року на 32371770 грн, І півріччя 2017 року на 40993945 грн, 3 квартали 2017 року на 42998485 грн, 2017 рік на 63269682 грн, І квартал 2018 року на 29550280 грн;
- пунктів  44.1,  44.6 статті 44, пункту  185.1 статті 185, пунктів  198.1,  198.2,  198.3,  198.6 статті 198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) (рядок 21 декларації) у сумі 252182092 грн (за останній місяць перевіряємого періоду (березень 2018 року) на 4041733 грн та до заниження податку на додану вартість за період з 01.01.2015 по 31.03.2018 на загальну суму 368315423 грн, в тому числі: січень 2015 року на 5663927 грн; лютий 2015 року на 2491730 грн; березень 2015 року на 3045028 грн; квітень 2015 року на 7499927 грн; травень 2015 року на 11843440 грн; червень 2015 року на 9229514 грн; липень 2015 року на 10723881 грн; серпень 2015 року на 5068978 грн; вересень 2015 року на 6499347 грн; жовтень 2015 року на 9620704 грн; листопад 2015 року на 8886017 грн; грудень 2015 року на 9396466 грн; січень 2016 року на 16055289 грн; лютий 2016 року на 20405777 грн; березень 2016 року на 18641712 грн; квітень 2016 року на 19140300 грн; травень 2016 року на 14996636 грн; червень 2016 року на 6866713 грн; липень 2016 року на 7684261 грн; серпень 2016 року на 8825703 грн; вересень 2016 року на 8635326 грн; жовтень 2016 року на 14974943 грн; листопад 2016 року на 13655903 грн; грудень 2016 року на 26712984 грн; січень 2017 року на 17144950 грн; лютий 2017 року на 9805370 грн; березень 2017 року на 9513127 грн; квітень 2017 року на 4971953 грн; травень 2017 року на 2433529 грн; червень 2017 року на 1553666 грн; липень 2017 року на 319373 грн; серпень 2017 року на 863885 грн; вересень 2017 року на 1026631 грн; жовтень 2017 року на 4550005 грн; листопад 2017 року на 6573499 грн; грудень 2017 року на 11327456 грн; січень 2018 року на 8681249 грн; лютий 2018 року на 9249527 грн; березень 2018 року на 13736695 грн;
- пункту  201.10 статті 201 Податкового кодексу України, що призвело до несвоєчасної реєстрації протягом перевіряємого періоду податкової накладної за листопад 2017 року у Єдиному реєстрі податкових накладних;
- пункту  85.2 статті 85 Податкового кодексу України, до перевірки не надано документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки;
- рядка 3 Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого  наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4, підпункту "б" пункту  176.2 статті 176 Податкового кодексу України  щодо подання податкових розрахунків за формою № 1-ДФ за 3-й квартал 2016 року.
На підставі акта перевірки Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято податкові повідомлення-рішення:        
- форми "Р" від 28.12.2018 року № 6692615147 про визначення податкового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 337    724 894 грн за основним платежем та 63512851,25 грн за штрафними санкціями;
- форми "Р" від 28.12.2018 року № 6702615147 про визначення податкового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 296    628 945 грн за основним платежем та 148314472,50 грн за штрафними санкціями
- форми "В4" від 28.12.2018 року № 6712615147 про визначення завищення від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 4    041 733 грн;
- форми "Н" від 28.12.2018 року № 6722615147 про визначення штрафу в розмірі 328,09 грн;
- форми "ПС" від 28.12.2018 року № 6732615147 про визначення штрафних санкцій в розмірі 510 грн;
- форми "ПС" від 28.12.2018 року № 0015824208 про визначення штрафних санкцій в розмірі 510 грн.
Незгода з діями суб`єкта владних повноважень - відповідача у даній справі в частині призначення та проведення перевірочного заходу, а також рішеннями останнього, прийнятими за результатами проведеної перевірки обумовила звернення позивача до суду з відповідним адміністративним позовом.
В ході перевірки директору ПП "Лібра-Трейд" були вручені запити (листи): від 08.08.2018 року №1, від 08.11.2018 року №3, від 16.11.2018 року №4, від 21.11.2018 року б/№, від 21.11.2018 №5, від 27.11.2018 року №110806/10/26-15-14-07-02-15 про надання оригіналів всіх наявних документів, даних бухгалтерського та податкового обліку за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року.
Контролюючий орган визначає, що в порушення пункту  85.2 статті 85 ПК України  до перевірки не надано документів, про що складено акти, що засвідчують факти відмови платника податків у наданні документів до проведення перевірки: від 09.08.2018 року №694/26-15-14-07-02-16, від 10.08.2018 року №697/26-15-14-07-02-16, від 09.11.2018 року №933/26-15-14-07-02-16, від 16.11.2018 року №940/26-15-14-07-02-16, від 23.11.2018 року №948/26-15-14-07-02-16, від 28.11.2018 року №951/26-15-14-07-02-16, від 03.12.2018 року №958/26-15-14-07-02-16.
В акті зазначається, що в ході проведення перевірки директором ПП "ЛІБРА-ТРЕЙД" надано письмові пояснення з питань, що виникли під час перевірки, які додані до першого примірника акта перевірки та залишаються в контролюючому органі, а саме:
- листом (вх. від 09.08.2018 року № 51004/0) - пояснення щодо втрати первинних документів з висновком Деснянського УП ГУ НП у м. Києві;
- листом від 09.11.2018 за №34/11 (вх. від 09.11.2018 року № 116509/10) - щодо повторного викрадення первинних документів з витягом з ЄРДР та повідомлення про даний факт до ДПІ у  Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві.
Листом від 13.11.2018 року № 101413/10/26-15-14-07-02-15 ГУ ДФС у м. Києві повідомило, що відповідно до пп.  16.1.12 п.16.1 ст. 16 ПК України  платник податків зобов`язаний забезпечувати збереження документів, пов`язаних з виконанням податкового обов`язку.
Отже, як вказав контролюючий орган, ГУ ДФС у м. Києві не мало підстав урахування повідомлення ПП "ЛІБРА-ТРЕЙД", надане листом від 09.11.2018 року № 34/11 про повторну втрату ніби-то поновлених документів за січень 2015 - червень 2018 року та перенести терміни проведення розпочатої документальної планової виїзної перевірки ПП "ЛІБРА-ТРЕЙД" (код 35932074). Тому, такі документи були відсутні у платника податків на час складання звітності, про що було повідомлено ПП "ЛІБРА-ТРЕЙД" в запитах (листах): від 08.08.2018 року №1, від 08.11.2018 року №3, від 16.11.2018 року №4, від 21.11.2018 року №5, від 27.11.2018 року №110806/10/26-15-14-07-02-15.
При проведенні перевірки ПП "ЛІБРА-ТРЕЙД" використано податкову звітність подану підприємством в електронному вигляді до органів ДФС та інформацію, що міститься в інформаційних базах даних ДФС України ІС "Податковий блок", базах даних "Єдиний реєстр податкових накладних" та інших.
Окрім цього, згідно з описовою частиною акту перевірки (п. 3.1.1. Податок на прибуток), випливає, що інформацію про ведення бухгалтерського обліку на ПП "ЛІБРА-ТРЕЙД" до перевірки не надано.
За період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року ПП "ЛІБРА-ТРЕЙД" задекларовано дохід від будь-якої діяльності у загальній сумі 1 880 428 141 грн.
Перевіркою задекларованих показників у рядку 02 декларацій з податку на прибуток підприємств "Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності", за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року встановлено його заниження всього у сумі 1 866 114 189 грн, у тому числі: за 2015 у сумі 503  975 208 грн, за 2016 у сумі 849 589 904 грн, за 2017 у сумі 348 380 857 грн, за І кв. 2018 у сумі 164 168 220 грн.
У зв`язку з ненаданням до перевірки оригіналів первинних документів, директору ПП "ЛІБРА-ТРЕЙД" вручались відповідні запити.
Станом на дату складання акту перевірки підприємством не надано запитуваних оригіналів всіх наявних документів, даних бухгалтерського та податкового обліку за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року.
За висновком акту, перевіркою встановлено, що в порушення п.  44.1,  44.6 ст. 44  ст.  134  п.  135.1 ст. 135 ПК України  ПП "ЛІБРА-ТРЕЙД" занижено фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток) визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року всього у сумі 1 866 114 189 грн у тому числі: за 2015 рік у сумі 503 975 208 грн; за 2016 рік у сумі 849 589 904 грн; за 2017 рік у сумі 348 380 857 грн; за І кв., 2018 у сумі 164 168 220 грн.
У періоді вчинення порушення посадовою особою, відповідальною за фінансово-господарську діяльність ПП "ЛІБРА-ТРЕЙД" був директор ОСОБА_1 .
Письмові пояснення, щодо встановлених перевіркою порушень, посадовими особами ПП "ЛІБРА-ТРЕЙД" не надавались.
Зведені дані щодо задекларованих та встановлених у ході проведення перевірки показників Звіту про фінансові результати (формі №2-м) ПП "ЛІБРА-ТРЕЙД" за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року наведено в додатку 6 до акта перевірки.
За період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року задекларовано "Різниці, які виникають відповідно до Кодексу" у сумі "-" 62 510 310 грн, на підставі декларацій з податку на прибуток з додатками встановлено завищення задекларованих суб`єктом господарювання показників у рядку 03 РІ Декларацій "Різниці, які виникають відповідно до Кодексу" у сумі 62 510 310 грн, у тому числі за 2015 у сумі - 10 135 221 грн, за 2016 у сумі - 49 257 713 грн, за 2017 у сумі - 3 117 376 грн.
Станом на день написання акта ПП "ЛІБРА-ТРЕЙД" не надано оригінали первинних документів, бухгалтерський облік та інші документи щодо формування показників податкових різниць.
Контролюючий орган зазначив висновки щодо повноти та своєчасності сплати податку на прибуток, зокрема, заниження податку на прибуток підприємства, що підлягає сплаті до бюджету, всього у сумі 337724894 грн, в тому числі за: 2015 рік на 83673489 грн, І квартал 2016 року на 49592507 грн, І півріччя 2016 року на 86449276 грн, 3 квартали 2016 року на 111270070 грн, 2016 рік на 161231443 грн, І квартал 2017 року на 32371770 грн, І півріччя 2017 року на 40993945 грн, 3 квартали 2017 року на 42998485 грн, 2017 рік на 63269682 грн, І квартал 2018 року на 29550280 грн; завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток всього у сумі 3  117  376 грн.
Проведеною перевіркою застосування звільнень від оподаткування податком на прибуток не досліджувалось у зв`язку із ненаданням документів до перевірки.
З підстав ненадання первинних документів до перевірки, питання стосовно здійснення ПП "ЛІБРА-ТРЕЙД" виплат доходів нерезидентам із джерелом походження з України за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року є таким, що не досліджувалося.
Наводячи в п. 3.1.2. акта перевірки висновки щодо податку на додану вартість контролюючим органом відзначено, що за період 01.01.2015 року по 31.03.2018 року ПП "ЛІБРА-ТРЕЙД" задекларовано податкових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 368 315 423 грн.
У зв`язку з ненаданням до перевірки оригіналів первинних документів, директору ПП "ЛІБРА-ТРЕЙД" вручались відповідні запити.
Станом на дату складання акту перевірки підприємством не надано запитуваних оригіналів всіх наявних всіх наявних документів, даних бухгалтерського та податкового обліку за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року.
За період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року ПП "ЛІБРА-ТРЕЙД" задекларовано податкового кредиту з податку на додану вартість у загальній сумі 570 317 583 грн.
Так, перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року встановлено його завищення всього на суму 570  317 583 грн.
Перевіркою відображених у рядку 10.1 декларацій "Підлягають оподаткуванню за ставкою 20 відсотків та нульовою ставкою", колонки Б - "суми ПДВ" показників за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року у загальній сумі 93817525 гривень (16,6% загального податкового кредиту) встановлено, що на формування зазначеного рядка мало вплив здійснення операцій з придбання у контрагентів-постачальників овочів та фруктів в асортименті, послуг оренди офісних та складських приміщень, відшкодування комунальних послуг, послуг стимулювання збуту, юридичних, інформаційно-консультаційних послуг, тощо.
Перевіркою відображених у рядку 11.1/12.1 декларацій "Ввезені на митну територію України товари, необоротні активи та отримані від нерезидента на митній території України послуги", колонки Б - "суми ПДВ" показників за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року у загальній сумі 273400053 грн. встановлено, що підприємство придбавало імпортні товари (овочі та фрукти в асортименті) у постачальників-нерезидентів з Греції, Китаю, Туреччини, Колумбії, Еквадору, Нідерландів, Єгипту, Іспанії, Італії, Гватемали, Гондурасу, Коста-Ріки, Литви, Македонії, Німеччини, Південної Африки, Пакистану, Польщі, Угорщини та ін.
Перевіркою відображених у рядку 16 (з 01.01.2016) "Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду", колонки Б - "суми ПДВ" показників за період з 01.01.2016 року по 31.03.2018 року наростаючим підсумком у загальній сумі 203154737 грн встановлено, що підприємством враховувалось від`ємне значення попереднього звітного (податкового) періоду.
Перевіркою відображених у рядку 16/12 (з 01.01.2016 року) "Коригування податкового кредиту", колонки Б - "суми ПДВ" показників за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року у загальній сумі "-" 54732 грн встановлено, що ПП "ЛІБРА-ТРЕЙД" проводило коригування податкового кредиту згідно Додатку 1 до Декларацій з податку на додану вартість в сторону зменшення у зв`язку з поверненням коштів, товару та коригуванням кількісних та вартісних показників.
Проведеною перевіркою відображених показників у рядках 10.1, 11.1/12.1, 16 (з 01.01.2016), 16/12 (з 01.01.2016) та рядку 17 Декларацій з ПДВ за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року у загальній сумі 570 317 583 грн., не підтверджено в зв`язку з ненаданням первинних, бухгалтерських документів, що підтверджують формування даних сум.
Таким чином, станом на день написання акту перевірки ПП "ЛІБРА-ТРЕЙД" не надано оригінали первинних документів та інших документів щодо формування податкового кредиту за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року.
Згідно з висновком щодо повноти декларування податку на додану вартість, правомірності декларування сум податку, що підлягають бюджетному відшкодуванню, за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року ПП "ЛІБРА-ТРЕЙД" не декларувало податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету та не декларувало сум податку, що підлягають бюджетному відшкодуванню.
Перевіркою повноти визначення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) (рядок 21 декларації) за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року встановлено його завищення у сумі 252 182 092 грн (за останній місяць перевіряємого періоду (березень 2018 року) на 4  041 733 грн та до заниження податку на додану вартість за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року на загальну суму 368 315 423 грн.
У п. 3.2.2. акту, виокремлюючи питання перевірки дотримання вимог законодавства ПП "ЛІБРА-ТРЕЙД" у сфері запобігання та протидії легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, та фінансуванню тероризму, та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, виявлення, аналіз та перевірка фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, та/або іншими правопорушеннями за період з 01.01.2015 по 31.03.2018, контролюючий орган зауважив про надання директору ПП "ЛІБРА-ТРЕЙД" запиту про надання документів.
На запит документи до перевірки було надано частково.
Листом від 29.11.2018 року №36/11 ПП "ЛІБРА-ТРЕЙД" повідомило, що при перевезенні бухгалтерсько-фінансових документів, більша їх частина була викрадена шляхом пограбування службового автомобіля.
Після ознайомлення уповноваженої особи товариства з наказом про призначення перевірки, 09.08.2018 року ПП "ЛІБРА-ТРЕЙД" подано до ГУ ДФС у м. Києві лист (вх. № 51004/10), яким проінформовано контролюючий орган про втрату 11.07.2018 року первинних господарських документів за період з січня 2015 року по червень 2018 року, що підтверджується висновком  начальника Деснянського УП ГУ НП у м. Києві про втрату документів за цей період. У додаток до листа додано висновок начальника Деснянського УП ГУ НП у м. Києві.
При цьому, із змісту вказано листа вбачається, що станом на 09.08.2018 року керівнику підприємства невідомо про які саме первинні документи йде мова, оскільки опис таких відсутній.
Відповідно до змісту Висновку начальника Деснянського УП ГУ НП у м. Києва вбачається, що до правоохоронних органів із відповідною заявою про втрату документів звернувся лише 24.07.2018 року, а за результатом проведеної перевірки обставин, які б вказували, що документи зникли в результаті злочину не виявлено (т. 220 а.с. 188).
Про втрату документів податковий орган повідомлено лише 09.08.2018 року, тобто із порушенням п`ятиденного терміну встановленого приписами п.  44.5. ст. 44 ПК України  (т. 220 а.с. 187).
У подальшому, 16.10.2018 року підприємством повідомлено ДПІ у Дарницькому р-ні ГУ ДФС у м. Києві, а в листопаді і ДФС України та ГУ ДФС у м. Києві, про викрадення 09.10.2018 року фінансово-господарських документів ПП "ЛІБРА-ТРЕЙД" за період з січня 2015 року по червень 2018 року, за фактом чого Дніпровським УП ГУНП України в м. Києві було розпочато кримінальне провадження № 12018100040009361 від 09.10.2018 року.
Зважаючи на викрадення первинних фінансово-господарських документів за період з січня 2015 року по червень 2018 року підприємство просило контролюючий орган перенести термін проведення перевірки до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах строку встановленого  податковим кодексом, зокрема в межах 90 календарних днів.
Листом від 13.11.2018 року № 101413/10/26-15-14-07-02-15 контролюючим органом повідомлено підприємство про неврахування обставин викрадення нібито поновлених документів за період з січня 2015 року по червень 2018 року та про неможливість перенесення термінів проведення документальної планової виїзної перевірки ПП "Лібра-Трейд".
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.2  ст.19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема: визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює  Податковий кодекс України.
У силу пп.  75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до п.  133.1 ст. 133 ПК України  платниками податку з числа резидентів є, зокрема, суб`єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами.
Відповідно до пп.  14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього  Кодексу  (пп. 134.1.1п. 134.1  ст. 134 ПК України).
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Відповідно до пункту  198.1 статті 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Відповідно до пункту  198.2 статті 198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг.
Відповідно до пункту  198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом  193.1 статті 193  цього  Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Приписами підпункту а пункту  198.5 статті 198 ПК України  визначено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту  189.1 статті 189  цього  Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися, зокрема в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (п.  201.7 ст. 201 ПК України).
Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому  статтею 183 цього Кодексу  (п. 201.8 ПКУ).
Пунктом  201.10 ст. 201 ПКУ  передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Відповідно до п.  44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»  визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Статтею 44 Податкового кодексу України  встановлено вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності.
Пунктом  44.1 ст. 44 ПК  встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством термінів, але не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статей  39  та  39-2  цього  Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності, та документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - не менш як 1095 днів з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - не менш як 1095 днів з дня завершення терміну їх дії) (абзац перший пункту 44.3 цієї статті).
У силу п.  44.5. ст. 44 ПК України, у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.
Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.
У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.
Відповідно до пункту  44.6 ст. 44 ПК, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункту  86.7 статті 86  цього  Кодексу, платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту  86.7 статті 86  цього  Кодексу, документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
Верховний Суд при вирішенні даної справи встановив, що товариством загалом не було забезпечено належне зберігання та транспортування первинної документації. Більш того, товариством у проміжок часу між першим та другим викраденням первинної документації витребувані податковим органом надано не було, хоча запити податкового органу до керівника надходили. Втрата документів влітку 2018 року, якщо й мала місце, то виключно з причин недбалості працівників товариства, а повернення такої документації не потребувало значних зусиль. Наведені обставини, в сукупності, свідчать про недотримання позивачем передбаченого порядку вжиття заходів при втраті (знищенні) документації та відновлення останньої (ст. 44 ПК України), повній відсутності доказів прояву позивачем добросовісності при проведенні перевірки та відсутності будь-яких доказів на спростування саме правомірності дій та висновків контролюючого органу.
Отже, з урахуванням того, що позивач у належний спосіб не зміг довести під час судового оскарження обставини надання ним під час перевірки або до моменту прийняття відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень, договорів, рахунків-фактур, специфікацій, актів прийняття виконаних робіт, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, платіжних доручень, засвідчених підписом посадової особи та скріплених печаткою, які є первинними документами, що засвідчують факт виконання правочинів, Верховний Суд визнав висновки відповідача про заниження податкових зобов`язань законними.
Разом з тим, направляючи дану справу на новий розгляд до суду першої інстанції, Верховний Суд вказав, що оскаржуючи спірні у справі податкові повідомлення-рішення, позивач у позовній заяві посилався на обставини порушення контролюючим органом порядку призначення та проведення перевірки.
Так, як у поданій позовній заяві, так і в заяві про зміну підстав позову від 10.06.2019 позивач наголошував на порушенні відповідачем порядку вручення наказу на проведення перевірки, обставини винесення контролюючим органом нового наказу на проведення перевірки без скасування попереднього, а також на відсутність у податкових органів повноважень щодо коригування у поточному році вже сформованого і затвердженого річного плану-графіка проведення перевірок шляхом включення до нього нових платників податків, чим обумовлював протиправність оновленого оприлюдненого плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2018 рік.
Окремо позивач акцентував увагу на порушення процедури призначення та проведення перевірки у заяві про зміну підстав позову від 10.06.2019 року.
Як вбачається з матеріалів справи, позивача не було включено до плану проведення планових документальних перевірок на 2018 рік, оприлюдненому в 2017 році.
Відповідач зазначає, що включення позивача до плану на 2018 рік відбулось вже у 2018 році на підставі протоколу семінару-наради з питань роботи територіальних підрозділів аудиту від 22.03.2018 року.
Порядок формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків, затверджений  наказом Міністерства фінансів України від 02.06.2015 року № 524  та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 24.06.2015 року за № 751/27196 (далі також - Порядок формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків) не передбачає такої підстави «коригування» вже затвердженого і оприлюдненого плану як «проведення семінарів-нарад».
Відповідно до пункту  77.1 статті 77 ПК України  документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.
До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи. Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік. Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (пункт  77.2 статті 77 ПК України).
Відповідно, включення позивача до плану на 2018 рік власне у 2018 році не відповідає вимогам  статті 77 ПК України. При цьому, суд зазначає, що редакція  статті 77 ПК України, станом на час здійснення перевірки позивача, взагалі не передбачала можливості внесення змін у вже затверджений план-графік перевірок, можливість врегулювання цього питання на рівні Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків, що додатково свідчить про протиправність наведених дій відповідача.
Крім того, у службовому листі заступника директора Департаменту-начальника управління інформаційно-аналітичного забезпечення Департаменту аудиту О. Санжарівського від 22.07.2019 року № 4232/26-15-14-05-01-18 (том 2, а.с. 225) зазначено: «ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЛІБРА-ТРЕЙД» включено до розділу І «Документальні планові перевірки платників податків-юридичних осіб» плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2018 рік (липень місяць) шляхом проведення його коригування у липні місяці».
Таким чином, у річний план проведення планових перевірок позивача було включено у липні 2018 року (13.07.2018 року згідно тексту зазначеного службового листа), а вже 17.07.2018 року було видано наказ на проведення перевірки (Том 1, а.с. 32) в липні.
Тобто, від моменту протиправного внесення позивача у план-графік проведення документальних планових перевірок до видачі наказу на проведення такої перевірки минуло лише 4 дні.
Судом першої інстанції правильно зазначено, що відповідач протиправно включив позивача у річний план проведення перевірок в липні 2018 року з визначенням липня також і місяцем проведення перевірки. Відповідачем після «коригування» річного плану-графіку проведення документальних планових перевірок і внесення туди позивача було видано наказ № 11297 про проведення документальної планової виїзної перевірки позивача з 31.07.2018 року.
31.07.2018 року відповідачем було складено акт неможливості ознайомлення з направленням на проведення планової перевірки (том 2, а.с. 88). Відповідачем було визнано, що ознайомити позивача з направленням на перевірку не вдалося.
03.08.2018 року Відповідач видав новий наказ № 11949 про проведення документальної планової виїзної перевірки позивача з 08.08.2018 року (том 1, а.с 33). У такому наказі першим днем проведення перевірки було визначено 08.08.2018 року - на 5-й день від дати видачі наказу.
Такий наказ був вручений позивачу безпосередньо в день початку проведення перевірки 08.08.2018 року (том 2, а.с. 84).
На думку відповідача, такі дії узгоджувались з Методичними рекомендаціями щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затвердженими наказом ДФС від 31.07.2014 року № 22 (у редакції наказу ДФС 23.03.2018 року № 398).
Згідно пункту 1.2.7 зазначених Методичних рекомендацій «Після усунення причин, передбачених підпунктами 1.4.5-1.4.6 пункту 1.4 розділу І Методичних рекомендацій, через які своєчасно не розпочато перевірку, видається наказ про внесення відповідних змін до попереднього наказу на проведення перевірки, або видається новий наказ про її проведення (з дотриманням порядку, встановленого пунктом 1.2 розділу І Методичних рекомендацій), копія якого вручається платнику податків у встановленому Кодексом порядку».
Між тим, всупереч і Методичних рекомендацій, на які посилається відповідач, і  ПК України, наказ № 11949 про проведення документальної планової виїзної перевірки позивача з 08.08.2018 року був вручений позивачу безпосередньо в день початку проведення перевірки 08.08.2018.
Як встановила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 08.09.2021 року у справі № 816/228/17 неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.
При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.
Враховуючи встановлені вище порушення порядку проведення перевірки позивача, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що таке порушення вимог  ПК України  таким, що об`єктивно могло вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами перевірки позивача та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятих за результатами перевірки оскаржуваних рішень, оскільки наведені порушення призвели до порушення права позивача бути обізнаним у визначеному законом порядку з обставинами проведення його перевірки контролюючим органом та, відповідно, вживати визначених законом заходів у зв`язку з цим.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд
                                             П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя:                                                                      Коротких А.Ю.

Судді:                                                                                          Сорочка Є.О.

                                                                                                    Чаку Є.В.

Повний текст виготовлено: 26 листопада 2025 року.