Провадження № 3/734/2797/25 Справа № 734/4850/25 

ПОСТАНОВА
іменем України

22 грудня 2025 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області під головуванням судді Бараненка С.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в с-щі Козелець справу про адміністративне правопорушення, відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 

В С Т А Н О В И В:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 03.11.2025 року серії ЕПР1 №502410, 03.11.2025 року о 17:04:00 год. с. Кіпті, дорога М01, 97 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Movano, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки ТЗ із застосуванням приладу Драгер, результат 0,23 проміле. З результатом водій не згоден. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у лікаря-нарколога в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Захисник – адвокат Лущик О.М. в судове засідання не з`явилася, надала до суду клопотання в якому просила провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, задовольнити клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, з підстав зазначених у клопотанні. 
Дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 03.11.2025 року о 17:04:00 год. с. Кіпті, дорога М01, 97 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Movano, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки ТЗ із застосуванням приладу Драгер, результат 0,23 проміле. З результатом водій не згоден. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у лікаря-нарколога в медичному закладі відмовився.
До матеріалів справи, крім протоку про адміністративне правопорушення, долучено рапорт поліцейського, інші матеріали справи, акт огляду на стан сп`яніння, направлення водія для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, відео з ПВ 470664, 471652, чек Драгер, розписка, так зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, яким прийнято рішення про винесення протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. 
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Відповідно до ст. 3 Конституції України Людина, її життя та здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визначаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Згідно з ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. 
Тобто, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі «Надточій проти України». П. 33 рішення у справі «Гурепка проти України»).
У рішенні ЄСПЛ «Гурепка проти України» від 08.07.2010, суд, зокрема, зазначив, що адміністративні правопорушення через суворість санкцій, слід відносити до фактично кримінальних правопорушень, з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції та, відповідно, й ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції. Крім того, у п. 21 рішення «Надточій проти України» від 15.05.2009, Суд зазначає, що (український) Уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно зі ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори», від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, - є частиною національного законодавства України.
Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.
Тому, суд вбачає необхідність розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, як обвинувачення за вказаною правовою нормою, з усіма гарантіями, закріпленими в ст. 6 Конвенції та ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції.
З долученої до матеріалів справи, зокрема роздруківки чеку Драгер ALCOTEST 6820, прилад ARHK-0087, із зазначенням прізвища особи, що тестують: ОСОБА_2 , акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 03.11.2025 року видно, що результат тесту на стан алкогольного сп`яніння стосовно гр. ОСОБА_2 становить 0,23 проміле.
Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в своєму клопотанні просила закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з тим, що виявлений вміст алкоголю є на рівні допустимої похибки, а дії працівників поліції щодо направлення водія на визначення стану алкогольного сп`яніння, а так само, в подальшому відмова водія від проходження огляду у медичному закладі, що поставлено у провину її підзахисному, виходять поза межі Закону, що визначає порядок направлення водіїв на визначення стану алкогольного сп`яніння.
Як встановлено судом з доданої до матеріалів справи захисником – адвокатом Лущик О.М. відповіді на адвокатський запит щодо використаного працівниками поліції під час огляду ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння спеціального технічного засобу, зокрема огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 на місці зупинки транспортного засобу було проведено за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» ARНК-0087, результат 0,23 проміле. До відповіді надано також копії сертифікату відповідності, свідоцтва про повірку законодавчо-врегульованого засобу вимірювальної техніки, яке чинне до 02 жовтня 2026 року та копію сервісної книжки на вказаний прилад.
Згідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає, зокрема, у керуванні транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`ягніння, а так само і відмова водія від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння.
З чеку приладу Drager Alcotest 6820 від 03.11.2025, вбачається, що у ОСОБА_1 виявлено 0.23 проміле алкоголю.
Згідно з пунктами 7, 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0.2 ‰ алкоголю в крові.
Проте згідно з свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 02.10.2025, прилад «Drager Alcotest 6820» має допустиму абсолютну похибку в робочих умовах у 0.04 ‰ в інтервалі діапазону вимірювань від 0 до 0,4‰. Свідоцтво чинне до 02.10.2026.
З огляду на викладене, у ОСОБА_1 за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» виявлено вміст алкоголю на рівні похибки, яка є допустимою під час застосування зазначеного технічного засобу.
Відповідно до п 3. розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу, та швидкість реакції затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. {Пункт 3 розділу II в редакції Наказу Міністерства внутрішніх справ № 338/825 від 16.05.2025}
Відповідно до п. 4. вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.
Так, на місці застосування спеціального технічного засобу під час визначення стану алкогольного сп`яніння у гр. ОСОБА_1 , не було враховано результати повірки вказаного вище спеціального технічного засобу та розділ експлуатаційної документації з діапазонами вимірювань, які внесені до Свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки та яке є обов`язковим до уваги при проведенні такого огляду, фактично стан сп`яніння не було встановлено, а тому враховуючи такий результат, не було законних підстав для направлення водія до медичного закладу, а тим більше складання протоколу про адміністративне правопорушення, а крім цього позиція ОСОБА_1 щодо результатів не може бути підставою ознак дій водія як відмова від проходження на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, оскільки такий огляд водій ОСОБА_1 пройшов на місці зупинки та в силу роботи приладу, враховуючи його допустиму похибку, стан алкогольного сп`яніння не був зафіксований як такий, що не дає підстави стверджувати про наявність у водія стану алкогольного сп`яніння. Крім цього, з доданого до матеріалів справи відеозапису з портативних відеореєстраторів №470664 та №471652, ознак алкогольного сп`яніння вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, таких зокрема як «виражене тремтіння пальців рук» та «поведінка, що не відповідає обстановці», судом не встановлено, навпаки аналіз відеозапису на якому видно обличчя водія, як він пересувається, розмовляє з поліцейським, поведінку водія, надає підстави зробити висновок про відсутність у водія зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння. Ознаки ж алкогольного сп`яніння, такої як «запах алкоголю з порожнини рота», як зазначено у протоколі, само по собі не може бути достатнім доказом вини у вчиненні адміністративного правопорушення та не звільняє осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, від обов`язку надання відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини.
З огляду на викладене, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні фактичні дані, які б поза розумним сумнівом доводили вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В рішенні «Коробов проти України» від 21.07.2011 ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджуються зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.
Згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України - обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
В даному випадку суд виходить із загальних засад недопустимості притягнення особи до адміністративної відповідальності на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачить на її користь (ч. 2 ст. 62 Конституції України). 
За наведених вище обставин, аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачить на її користь, тому справа підлягає закриттю відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, 9, 245, 247, 251, 252, 266, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, - закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.
Постанова у повному обсязі виготовлена 25 грудня 2025 року.

Суддя Козелецького районного суду
Чернігівської області Сергій БАРАНЕНКО