Справа № 208/12977/25
Провадження № 2/692/155/26
04.02.26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року с-ще Драбів

Драбівський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Левченко Л.О.
за участю секретаря Савенко О.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

УСТАНОВИВ:
Позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» обґрунтовує тим, що між ОСОБА_1 та АТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір № 2038461603 від 18.12.2021.
14.03.2025 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/03/2025, відповідно до якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги за кредитним договором № 2038461603 від 18.12.2021, укладеним з ОСОБА_1 .
Відповідно до Реєстру боржників № 1 до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло прав грошової вимоги до відповідача на суму 12867,55грн., з яких: 10391,19грн. – сума боргу по тілу, 3,19 грн. – сума боргу по відсотках, 2473,17грн. - загальна сума боргу по комісії.
Вказує, що позичальник свого обов`язку не виконала. Після відступлення прав вимоги не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання прав вимоги до відповідача позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій.
Тому просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та понесені судові витрати, розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. 
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 11.12.2025 відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. 
Від відповідача ОСОБА_1 на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив, про дату та час судового засідання відповідач повідомлявся належним чином, заяв та клопотань не надсилала.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено, що згідно Кредитного договору № 2038461603 від 18.12.2021, він укладений між АТ «ОТП Банк» (банк) та ОСОБА_1 .
Згідно п. 1 Договору передбачено базові умови кредитування, на яких банк надає позичальнику кредит, а той його отримує. Так розмір кредиту вказано: 11187,00 грн. на придбання товару у продавця 1; 590,00 грн. на оплату додаткових послуг банку: «СМС+довідка»; загальний розмір кредиту: 11777,00 грн. Дата остаточного повернення кредиту: 18.12.2023, строк на який надається кредит визначено графіком платежів, комісія за управління кредитом: щомісячно 3% від суми кредиту. Продавець 1: ТОВ Комфі Трейд КБ ІМ. Сума першого внеску позичальника: 2000,00грн. процентна ставка: фіксована, 0,01% річних. Повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів.
Згідно п. 2 Договору банк надає позичальнику кредит безготівково шляхом перерахування банком кредитних коштів на поточний рахунок продавця, зменшених на утриману банком комісійну винагороду за видачу кредиту, а також на оплату додаткових послуг банку, страхової премії страховій компанії, якщо вищезазначені суми включені до суми кредиту та з подальшим перерахуванням цих сум за цільовим використанням кредиту згідно із дорученням позичальника.
Згідно п. 2.5 з метою обслуговування та погашення кредиту банк безкоштовно відкриває рахунок погашення боргових зобов`язань. Порядок повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом, включно з кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення сторони визначили у графіку платежів.
Додатком № 1 до Кредитного договору № 2038461603 від 18.12.2021 є Графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, відповідно до якого дата видачі кредиту: 18.12.2021, чиста сума кредиту: 11187,00 грн., інші послуги банку: 590,00 грн. Дата платежу: з 18.01.2022 по 18.12.2023 (всього 24 періоди). Проценти нараховано за період з 18.01.2022 по 18.12.2023. Також за період з 19.06.2023 по 18.12.2023 нараховано комісію банку за обслуговування кредитної заборгованості. Всього за розрахунковий період: сума платежу 14251,20грн., сума кредиту за договором: 11777,00 грн., проценти за користування кредитом: 1,03 грн., платежі за обслуговування кредитної заборгованості: 2473,17 грн., інші послуги банку: 590,00грн., реальна річна процентна ставка: 20,76%, загальна вартість кредиту: 14251,20грн.
Згідно специфікації до кредитного договору, дата видачі 18.12.2021, ПІБ клієнта ОСОБА_1 , АТ «ОТП Банк» повідомляє про прийняте позитивне рішення щодо можливості надання позичальнику кредиту згідно наведених даних: Кредитний договір № 2038461603, дані про кредит: Р-18-24КБ_Р, процентна ставка: 0,01%, плата по кредиту (комісія): 3,0 %, сума кредиту на товар: 11187,00 грн., термін кредиту: 24 місяці, початковий внесок: 2000,00грн., кредит: 11187,00грн., вартість: 13187,00грн.
Згідно меморіального ордеру № 30211939 від 20.12.2021 платник: ОСОБА_1 , банк платника: АТ «ОПТ Банк», отримувач: ТОВ «Комфі Трейд КБ ІМ», сума 11187,00грн., призначення платежу: видача кредиту за кредитним договором № 2038461603 від 18.12.2021.
Згідно меморіального ордеру № 30211941 від 20.12.2021 платник: ОСОБА_1 , банк платника: АТ «ОПТ Банк», отримувач: АТ «ОПТ Банк», сума 590,00грн., призначення платежу: видача доп послуги СМС за кредитним договором № 2038461603 від 18.12.2021.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2038461603, ПІБ позичальника ОСОБА_1 , сума кредиту: 11777,00грн., строк дії договору: з 18.12.2021 по 18.12.2023, відсоткова ставка: 0,01% річних, розрахунок виконується станом на 14.03.2025. Всього сплачено: 1385,81 грн., загальна заборгованість становить 12867,55 грн., в т.ч. кредит: 10391,19 грн., відсотки: 3,19грн., комісія за РО: 2473,17 грн.
Згідно виписки по особовим рахункам з 20.12.2021 по 14.03.2025, 20.01.2021 ОСОБА_1 сплачено 590,00 грн. як видача доп послуги СМС за кредитним договором № 2038461603 від 18.12.2021, 18.01.2022 та 18.02.2022 сплачувались кошти у розмірі по 693,00 грн. як погашення по кредиту. 14.03.2025 було сплачено кошти як погашення заборгованості за рахунок коштів фактора згідно реєстру боржників № 1 до Дог. факторингу № 14/03/25 від 14.03.2025.
Відповідно до договору факторингу № 14/03/25 від 14 березня 2025 року, укладеного між ТОВ «ФК «ЕАПБ» (Фактор) та АТ «ОТП Банк» (Клієнт), клієнт передає, а фактор приймає право грошової вимоги, що належить клієнту і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками в розмірі портфеля заборгованості. 
Згідно копії платіжної інструкції в національній валюті № 675 від 14.03.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплатив АТ «ОТП Банк» кошти у розмірі 6291486,64 грн. як плату за відступлення права вимоги згідно п. 7.2 договору факторингу № 14/03/25 від 14 березня 2025 року без ПДВ.
Згідно Реєстру боржників № 1 від 14.03.2025 за № 4194 вказана боржником ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , номер кредитного договору 2038461603 від 18.12.2021, яка має заборгованість за тілом боргу 10391,19 грн., заборгованість за відсотками 3,19 грн., заборгованість по комісії 2473,17 грн., сума заборгованості разом: 12867,55 грн. кількість днів прострочення виконання кредитних зобов`язань: 939.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Факт укладення кредитного договору, а також досягнення згоди щодо його істотних умов відповідачем не заперечується.
У ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Вказаним Договором позики позичальник зобов`язалась повернути отримані грошові кошти та сплатити проценти за їх користування.
Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі.
ОСОБА_1 усунулась від виконання передбачених договором обов`язків та отримані кредитні кошти не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом та відсотками. 
Тому суд погоджується з вимогою про стягнення заборгованості за сумою кредиту (боргу по тілу) у розмірі 10391,19грн. 
Щодо вимоги про стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 3,19 грн. суд зазначає наступне.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
У разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України строк повернення неохопленої попередніми періодами заборгованості за кредитним договором вважається таким, що настав, а право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18).
Відповідно кредитного договору № 2038461603 від 18.12.2021, кредит надавався строком на 24 місяці із процентною ставкою 0,01% річних, дата повернення кредиту: 18.12.2023.
Таким чином, суд враховує, що відсотки за користування кредитом нараховуються протягом строку дії кредитного договору або до моменту зміни сторонами строку повернення кредиту в повному обсязі згідно положень ч. 2 ст. 1050 ЦК України, що відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, на що вказала Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 та не вбачала підстав для відступу від таких висновків у своїй постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16.
Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст.
Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України).
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України).
Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.
Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Оскільки строк дії договору та строк позики, укладеного сторонами 18.12.2021 визначено у 24 тижні (до 18.12.2023) та не було продовжено, так як відповідні докази у матеріалах справи відсутні, тому суд приходить до висновку про закінчення строку цього договору кредиту. В межах строку позики, тобто до 18.12.2023 відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві позику і сплачувати проценти згідно Графіку розрахунків (строк, на який надано позику - 24 тижні). Починаючи з 18.12.2023 відповідач мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її щомісячними платежами. 
На період після прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту кредит боржнику не надається, боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі вимагати повернення боргу разом з процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування. Тобто боржник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до статті 1048 ЦК України; натомість настає відповідальність боржника - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором.
У разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором, на що вказала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16.
Позивач звернувся з вимогою про стягнення процентів у розмірі 3,19 грн., проте такі відсотки нараховано у межах строку кредитного договору (дата повернення кредиту 18.12.2023) у розмірі 1,81 грн., так і після такого строку за період з 19.12.2023 по 19.02.2025, загальний розмір яких у кінцевому підсумку визначено у розмірі 3,19 грн. Проте не надає доказів пролонгації кредитного договору та не заявляє вимогу стягнення процентів у відповідності до ст. 625 ЦК України. 
Таким чином припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування, а вимога про нарахування процентів за понадстрокове користування позикою до задоволення не підлягає.
Враховуючи викладене суд вважає, що у цьому випадку до стягнення підлягають відсотки за користування кредитом у межах строку дії кредитного договору у розмірі 1,81грн., як такі, що відповідають умовам кредитного договору № 2038461603 від 18.12.2021.
Щодо вимоги про стягнення заборгованості за комісією у розмірі 2473,17грн. суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 та зазначила, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Наданий стороною кредитний договір № 2038461603 від 18.12.2021 містить відомості про наявність комісії за управління кредитом у розмірі 3,00% від суми кредиту та наявність пільгового періоду відповідно до графіку. Згідно додатку до кредитного договору № 2038461603 від 18.12.2021 - Графіку платежів передбачено комісію за обслуговування кредитної заборгованості, що розрахована банком за період з 19.06.2023 по 18.12.2023 у щомісячному розмірі 353,31грн. Проте, з матеріалів справи не вбачається, що у вказаному періоді відповідачу надавались додаткові послуги з надання інформації про стан кредиту або будь-які інші послуги, пов`язані з обслуговуванням кредитної заборгованості.
Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для стягнення заборгованості за комісією за обслуговування кредиту.
На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково на суму 10393,00 грн., що включає заборгованість за тілом кредиту: 10391,19грн. та відсотки у межах строку дії кредитного договору: 1,81грн.
Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 3028,00грн., а тому належить стягнути з відповідача на користь позивача, у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 2445,68 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 15,16, 141, 268, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 512, 526, 612, 625, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд 
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014) заборгованість за Кредитним договором № 2038461603 від 18.12.2021 у розмірі 10393,00грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в сумі 2445,68 грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст.ст. 354-356 ЦПК України.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.
Сторони по справі:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30. 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя Л.О. Левченко