Справа № 305/1997/22

П О С Т А Н О В А
Іменем України

29 січня 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.
суддів: Джуги С.Д., Собослоя Г.Г.
з участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гайович Костянтин Петрович, на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 04 травня 2023 року, ухвалене головуючим суддею Ємчук В.Е., в справі за позовом Тячівської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , Рахівської районної державної адміністрації, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ДП «Ясінянське лісомисливське господарство» про визнання незаконним та скасування розпорядження про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки

встановив:

У жовтні 2022 року Тячівська окружна прокуратура, в інтересах держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , Рахівської районної державної адміністрації, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ДП «Ясінянське лісомисливське господарство» про визнання незаконним та скасування розпорядження про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки.
В обґрунтування позову вказувала, що розпорядженням голови Рахівської районної державної адміністрації № 557 від 28.11.2008 «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, за межами населеного пункту» надано ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га у власність для дачного будівництва на полонині Драгобрат, селище Ясіня, за межами населеного пункту. На підставі вказаного рішення, ОСОБА_1 замовлено виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Головою Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області видано розпорядження № 397 від 17.09.2009 «Про затвердження проектів землеустрою, втрат сільськогосподарського виробництва та передачу у власність земельних ділянок, за межами населеного пункту», яким, зокрема, затверджено проект землеустрою та передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,10 га для дачного будівництва на землях Ясінянської селищної ради, полонина Драгобрат (за межами населеного пункту). Даній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 2123656200:08:001. 29.10.2009 Рахівською РДА видано ОСОБА_1 державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 029210. 
Прокурор вважає, що розпорядження голови Рахівської районної державної адміністрації № 397 від 17.09.2009 в частині затвердження проекту землеустрою та передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером 2123656200:08:001:0299 видано з порушення вимог земельного законодавства, у зв`язку з чим, таке є незаконним та підлягає скасуванню, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 029210 підлягає визнанню недійсним, а земельна ділянка - поверненню на користь держави, оскільки, згідно з висновком експерта (судова земельно-технічна експертиза) № 15/79 від 31.07.2020 вбачається, що земельна ділянка за кадастровим номером 2123656200:08:001:0299 повністю накладається на земельну ділянку лісогосподарського призначення, що перебуває у постійному користуванні державного підприємства «Ясінянське лісомисливське господарство». 
Зазначає, що право користування ДП «Ясінянське ЛГ» на земельну ділянку з кадастровим номером 2123656200:08:001:0299 посвідчується державним актом на право постійного користування землею серії І-ЗК № 000378, виданого 18.12.1996 на підставі розпорядження голови Рахівської районної державної адміністрації № 360 від 18.12.1996, а також планом інструментальної зйомки ділянки у кварталі 3 виділ НОМЕР_1 Свидовецького лісництва від 11.08.2022. Згідно з листом ДП «Ясінянське ЛГ» № 584 від 02.08.2022 вбачається, що лісогосподарським підприємством не надавалось погодження на вилучення з постійного користування земельної ділянки з кадастровим номером 2123656200:08:001:0299. Також, у розпорядженнях Рахівської РДА № 557 від 28.11.2008 та № 397 від 17.09.2009 відсутні відомості про вилучення земельної ділянки у землекористувача - ДП «Ясінянське ЛГ». Відповідно до акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки №159-ДК/124/АП/09/01/-20 від 13.02.2020, складеного Головним управління Держгеокадастру у Закарпатській області, земельна ділянка з кадастровим номером 2123656200:08:001:0299 знаходиться на землях, наданих у постійне користування ДП «Ясінянське ЛГ», земельну ділянку передано у власність без вилучення у землекористувача чи/або припинення права постійного користування землею. Таким чином, розпорядження Рахівською РДА земельною ділянкою з кадастровим номером 2123656200:08:001:0299 площею 0,10 га без вилучення такої у землекористувача, свідчить про порушення ст. 149 ЗК України. 
Окрім наведеного, всупереч нормам ЗК України Рахівською районною державною адміністрацією під час вирішення питання про затвердження проекту землеустрою та передачі у приватну власність ОСОБА_1 спірну земельну ділянку безпідставно та за відсутності на це відповідних повноважень в повному обсязі віднесено до земель сільськогосподарського призначення, а питання про зміну цільового призначення її частини із земель лісогосподарського призначення не вирішувалось взагалі. При цьому висновки органу виконавчої влади з питань лісового господарства та охорони навколишнього природного середовища з цього питання не надавались.
Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам, тому розпорядження голови Рахівської РДА № 397 від 17.09.2009 «Про затвердження проектів землеустрою, втрат сільськогосподарського виробництва та передачу у власність земельних ділянок, за межами населеного пункту» в частині затвердження проекту землеустрою та передачі у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,10 га для дачного будівництва на землях Ясінянської селищної ради, полонина Драгобрат, видане з порушенням статей 20, 56, 84 та 149 ЗК України, статей 31, 57 ЛК України, суперечить розпорядженню Кабінету Міністрів України № 610-р від 10.04.2008, та як наслідок, призвело до вибуття з державної власності земельної ділянки лісогосподарського призначення, а також до позбавлення права ДП «Ясінянське ЛГ» на користування такою, у зв`язку з чим, розпорядження у зазначеній частині є незаконним та підлягає скасуванню. У разі скасування судом спірного розпорядження, підлягає також визнанню недійсним виданий на його підставі державний акт на право власності на земельну ділянку. 
Оскільки орган, уповноважений на захист інтересів держави у даній сфері упродовж часу існування порушення інтересів держави не вжив жодних заходів у межах наданих йому повноважень, тому Тячівська окружна прокуратура звертається до суду з даним позовом в інтересах держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації, як органу державної влади, уповноваженого державою на розпорядження землями лісогосподарського призначення. 
З огляду на викладене прокурор просив суд:
визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області № 397 від 17.09.2009 «Про затвердження проектів землеустрою, втрат сільськогосподарського виробництва та передачу у власність земельних ділянок, за межами населеного пункту» в частині затвердження проекту землеустрою та передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,10 га для дачного будівництва на землях Ясінянської селищної ради, полонина Драгобрат (кадастровий номер 2123656200:08:001:0299);
визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 029210 від 29.10.2009, яким посвідчується право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку за кадастровим номером 2123656200:08:001:0299, площею 0,10 га, для індивідуального дачного будівництва, ринковою вартістю 669 240,00 грн;
зобов`язати ОСОБА_1 повернути за актом приймання-передачі земельну ділянку з кадастровим номером 2123656200:08:001:0299, площею 0,10 га, розташовану на землях Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, державі в особі Закарпатської обласної державної адміністрації;
стягнути з відповідачів на користь Закарпатської обласної прокуратури сплачений судовий збір в розмірі 7 443,00 грн.

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 04 травня 2023 року позов задоволено.
Визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області від № 397 від 17.09.2009 «Про затвердження проектів землеустрою, втрат сільськогосподарського виробництва та передачу у власність земельних ділянок, за межами населеного пункту» в частині затвердження проєкту землеустрою та передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером 2123656200:08:001:0299 площею 0,10 га для дачного будівництва на землях Ясінянської селищної ради, полонина Драгобрат.
Визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №029210 від 20.10.2009, яким посвідчується право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку за кадастровим номером 2123656200:08:001:0299, площею 0,10 га, для індивідуального дачного будівництва, ринковою вартістю 669 240 гривень.
Зобов`язано ОСОБА_1 повернути за актом приймання-передачі земельну ділянку з кадастровим номером 2123656200:08:001:0299, площею 0,10 га, розташовану на землях Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, державі в особі Закарпатської обласної державної адміністрації.
Вирішено питання щодо судових витрат. 

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гайович К.П., подала апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.
Зазначає, що суд не надав належної оцінки тій обставині, що відповідач ОСОБА_1 вже 13 років не є власником оспорюваної земельної ділянки, оскільки відчужила її на користь іншої особи - ОСОБА_2 , обмінявши на іншу земельну ділянку згідно Договору міни, посвідченого нотаріусом Рахівської державної нотаріальної контори Пріц О.І. 30 квітня 2010 року за реєстрованим номером № 1-501, що підтверджується вказаним Договором міни, а також відповідним нотаріальним написом про перехід права власності на державному акті серії ЯИ № 029210. Зазначений державний акт ймовірно перебуває у розпорядженні ОСОБА_2 , оскільки процедура оформлення права власності на земельну ділянку (в тому числі шляхом обміну) на час вчинення вказаного правочину (2010 рік) передбачала не тільки нотаріальне посвідчення правочину, на підставі якого відбувається перехід права власності, а і здійснення нотаріального напису про перехід права власності на самому державному акті з передачею вказаного державного акту з написом новому власнику. Окрім цього факт обміну земельним ділянками підтверджується також державним актом серії ЗК № 041971 від 20.09.2006 року на набуту ОСОБА_1 внаслідок вказаної міни земельну ділянку з нотаріальним написом про перехід права власності до неї.Таким чином належним відповідачем за цим позовом є не ОСОБА_1 , а інша особа - власник земельної ділянки кадастровий номер 2123656200:08:001:0299.
З врахуванням позиції Верховного Суду, викладеної в Постанові у справі № 450/2524/17 від 22.07.2022, є підстави для відмови у задоволенні позову у зв`язку з неналежним складом відповідачів.
Вважає, що при прийнятті рішення про визнання незаконним і скасування Розпорядження № 397 від 17.09.2009 та відповідного акту про право власності на земельну ділянку, суд першої інстанції не врахував пропорційності втручання і фактично позбавлення особи її власності. Це стало можливим, оскільки в судовому засіданні не встановлено дійсного власника ділянки, не надано належної оцінки тому факту, що з дня прийняття оскаржуваного Розпорядження минуло майже 14 років мирного володіння цим майном різними власниками, не досліджено і не надано оцінки тому факту у який спосіб власники майна здійснювали володіння оспорюваною земельною ділянкою, не досліджені обставини забудови цієї ділянки, можливої зміни її цільового призначення, не надано оцінки добросовісності поведінки і правомірності дій самої ОСОБА_1 при отриманні ділянки у власність. Таким чином неповнота дослідження обставин, що мають значення для справи призвела до неправильних висновків суду, в тому числі щодо пропорційності втручання з позиції захисту інтересів держави.

Закарпатська обласна прокуратура подала відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції.
Зазначає, що доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до того, що відповідно до договору міни від 30.04.2010 ОСОБА_1 здійснила обмін земельної ділянки з кадастровим номером 2123656200:08:001:0299 на земельну ділянку з кадастровим номером 2123656200:08:001:0124 із ОСОБА_2 , тому не є належним відповідачем, а належного відповідача, тобто власника земельної ділянки ОСОБА_2 - до участі у справі не залучено.
Надані апелянтом копії документів, зокрема договору міни від 30.07.2010 та державного акта можуть свідчити про перехід права власності на спірну земельну ділянку від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 . Однак, отримані копії таких документів є неналежної якості, тому зробити однозначний висновок щодо цього можливо буде лише після дослідження їх оригіналів.
Разом з тим, відповідно до п. 1 1 договору міни від 30.07.2010, право власності на придбане майно виникає окремо у кожної сторони за цим договором, з моменту державної реєстрації цього договору та одержання Державного акта про право власності на земельну ділянку.
Статтею 125 Земельного кодексу України (в редакції станом на 30.04.2010) було передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
ОСОБА_2 державний акт на земельну ділянку з кадастровим номером 2123656200:08:001:0299 не отримувала, відомості про таку відповідачем не надано, тому право власності на неї не набула, а відповідно ОСОБА_1 - не втратила, таким чином перехід права власності на земельну ділянку не відбувся.
Слід зауважити, що твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не приймала участі в судовому розгляді справи в суді першої інстанції не відповідає дійсності. Відповідач про проведення судових засідань була повідомлена належним чином, однак, усвідомлюючи, що на її думку, вона не є власником земельної ділянки, до суду не з`являлась, про обставини справи не повідомила, таким чином мас місце зловживання процесуальними правами.
Посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 22.07.2022 у справі № 450/2524/17 є безпідставним, такої постанови взагалі не існує, а якщо вважати, що апелянт мав на увазі постанову у вказаній справі від 27.07.2022, то вона не є релевантною даній справі і не може застосовуватись у наявних правовідносинах. За таких обставин, враховуючи, що саме ОСОБА_1 є належним відповідачем у даному позові, суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому судове рішення підлягає залишенню без змін, а скарга - без задоволення.

До початку розгляду справи від Рахівської РДА 08.01.2026 через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника.
У судове засідання з`явились: адвокат Гайович К.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 та прокурор Роман М.С.
Адвокат Гайович К.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Щодо розгляду справи у відсутності його довірительки не заперечив.
Прокурор Роман М.С. просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Щодо розгляду справи у відсутності сторін, які не з`явилися не заперечив.
Згідно наявного рекомендованого повідомлення з відміткою про вручення від 28.08.2025 ОСОБА_1 повідомлена про дату, час та місце судового засідання шляхом надіслання судової повістки поштовими засобами зв`язку.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ДП «Ясінянське лісомисливське господарство» повідомлена належним чином, зокрема шляхом надіслання судової повістки на офіційну електронну адресу, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 08.08.2025 (Т2 а.с.10).
Враховуючи зазначене та керуючись нормою ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів дійшла до думки, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги на рішення суду, колегія суддів вважає, що така підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних доводів.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
З приписів ст. 76, ст. 77, ч.ч. 1, 2, ст.ст. 78, 79, 80, ст. 81 ч.ч. 1, 4 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що розпорядженням голови Рахівської районної державної адміністрації № 557 від 28.11.2008 «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, за межами населеного пункту» ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га у власність для дачного будівництва на полонині Драгобрат, селище Ясіня, за межами населеного пункту.
На підставі вказаного рішення, ОСОБА_1 замовила виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.
За результатами розгляду цієї документації, голова Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області видав розпорядження № 397 від 17.09.2009 «Про затвердження проектів землеустрою, втрат сільськогосподарського виробництва та передачу у власність земельних ділянок, за межами населеного пункту», яким, зокрема, затверджено проєкт землеустрою та передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,10 га для дачного будівництва на землях Ясінянської селищної ради, полонина Драгобрат (за межами населеного пункту).
Даній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 2123656200:08:001:0299.
Після цього, 29.10.2009 Рахівська РДА видала ОСОБА_1 державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 029210 (зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі), що посвідчує право власності такої на земельну ділянку з кадастровим номером 2123656200:08:001:0299 площею 0,10 га.
З інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №303514550 від 24.06.2022 вбачається, що відомості про речові права на вищевказану земельну ділянку до такого не внесені.
Як вбачається з матеріалів справи слідчим відділенням Рахівського РВП в межах кримінального провадження №42020071160000025, відомості про яке були внесені до ЄРДР 04.05.2020, було призначено земельно-технічну експертизу й у ході проведення цієї експертизи судовий експерт Зкарпатського НДЕКЦ Матьовка Є.І. встановив, що земельна ділянка за кадастровим номером 2123656200:08:001:0299, яка на території Ясінянської селищної ради Рахівського району, на полонині Драгобрат, та належить на праві власності громадянці ОСОБА_1 повністю накладається на земельну ділянку земель лісового фонду, які перебувають у користуванні ДП «Ясінянського ЛМГ».
Згідно з висновком про ринкову вартість земельної ділянки від 31.01.2020 року, ринкова вартість земельної ділянки розташованої за адресою: Закарпатська область, Рахівський район, Ясінянська селищна рада, полонина "Драгобрат" за межами населеного пункту, за кадастровим номером 2123656200:08:001:0299, становить 669 240 гривень.
Відповідно до державного акту на право постійного користування серії І-ЗК № 000378 від 18.12.1996, виданого Ясінянському державному лісомисливському підприємству, Рахівською районною Радою народних депутатів Рахівського району Закарпатської області, зазначеному землекористувачу надається у постійне користування 32304,2 гектарів землі в межах згідно з планом землекористування. Землю надано у постійне користування для ведення лісового та мисливського господарства, відповідно до розпорядження голови Рахівської райдержадміністрації від 18.12.1996 №360.
Згідно з листом ДП «Ясінянське ЛГ» № 584 від 02.08.2022 вбачається, що лісогосподарським підприємством не надавалось погодження на вилучення з постійного користування земельної ділянки з кадастровим номером 2123656200:08:001:0299.
Також, у розпорядженнях Рахівської РДА № 557 від 28.11.2008 та № 397 від 17.09.2009 відсутні відомості про вилучення земельної ділянки у землекористувача - ДП «Ясінянське ЛГ».
Відповідно до акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки №159-ДК/124/АП/09/01/-20 від 13.02.2020, складеного Головним управління Держгеокадастру у Закарпатській області, земельна ділянка з кадастровим номером 2123656200:08:001:0299 знаходиться на землях, наданих у постійне користування ДП «Ясінянське ЛГ», земельну ділянку передано у власність без вилучення у землекористувача чи/або припинення права постійного користування землею.
Таким чином, розпорядження Рахівською РДА земельною ділянкою з кадастровим номером 2123656200:08:001:0299 площею 0,10 га без вилучення такої у землекористувача, свідчить про порушення ст. 149 ЗК України.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.
Відповідно до частини першої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (абзац перший частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).
Відповідно до п.п. «а» п.24 Розділу Х перехідних положень Земельного кодексу України з 27.05.2021 землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель, що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств).
Згідно з ч. 5 ст 122 Земельного кодексу України, обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.
Враховуючи вищезазначене, органом уповноваженим державою розпоряджатися земельними ділянками лісогосподарського призначення, представляти та захищати, у тому числі в суді, інтереси держави з зазначених питань є Закарпатська обласна державна адміністрація.
Відповідно до ч. 1 ст. 14 Конституції України, ч. 1 ст. 1 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Земельні відносини, що виникають при використанні надр, лісів, вод, а також рослинного і тваринного світу, атмосферного повітря, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про надра, ліси, води, рослинний і тваринний світ, атмосферне повітря, якщо вони не суперечать цьому Кодексу (частина перша-друга статті 3 ЗК України).
Згідно з ч. 1 ст. 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Стаття 5 Лісового кодексу України (далі ЛК України) передбачає, що до земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства.
Згідно зі ст. 55 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Земельного кодексу України (далі ЗК України), до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.
При цьому, як зазначено у ст. 16 ЛК України, право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами.
Зі змісту частини 1 статті 17 ЛК України вбачається, що у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, провадиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства.
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 57 ЛК України зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов`язаних з веденням лісового господарства, провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земельних ділянок у власність або надання у постійне користування відповідно до Земельного кодексу України. Зміна цільового призначення лісових ділянок здійснюється за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центральних органів виконавчої влади з питань лісового господарства та охорони навколишнього природного середовища.

У своїх доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що судом першої інстанції не досліджено ту обставину, що земельна ділянка з кадастровим номером 2123656200:08:001:0299 площею 0,10 га вже більше не знаходиться у приватній власності відповідачки, оскільки така за договором міни обміняла дану земельну ділянку на іншу з громадянкою ОСОБА_2 . Суд першої інстанції також не звернув увагу, що на даній земельній ділянці знаходиться нерухоме майно. Тобто, вважає, що у задоволенні позовних вимог належить відмовити, оскільки позов пред`явлено до неналежного відповідача, оскільки фактичним власником земельної ділянки вже не є відповідачка.
Апеляційний суд частково погоджується з такими доводами та зазначає наступне.
Так, до апеляційної скарги ОСОБА_1 долучено договір міни від 30.04.2010 серії ВМT 363462 зареєстрований в реєстрі за №1-501 та посвідчений державним нотаріусом Пріц О.І. Рахівської державної нотаріальної контори, згідно якого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 домовились обміняти належні їм земельні ділянки. Тобто, ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_2 земельну ділянку за адресою: смт. Ясіня, полонина «Драгобрат» за кадастровим номером 2123656200:08:001:0124 площею 0,10 га з цільовим призначенням – розміщення туристичного притулку та торгового павільйону. ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 спірну земельну ділянку (Т1 а.с.161-163).
Право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером 2123656200:08:001:0124 підтверджено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗК №641971 від 20.09.2006 (Т1 а.с.164).
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав від 18.04.2024 земельна ділянка з кадастровим номером 2123656200:08:001:0124 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору міни серії та норме 1-501, виданий 30.04.2010 та посвідчений державним нотаріусом Пріц О.І. Рахівської державної нотаріальної контори (Т1 а.с.219).
Крім того, адвокатом Гайовичем К.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 , надано до суду ряд документів з яких слідує, що земельна ділянка з кадастровим номером 2123656200:08:001:0299 площею 0,10 га зареєстрована за ОСОБА_2 , яка побудувала на цій земельній ділянці дачний будинок та оформила всю документацію на такий, а також сплачує податки за утримання будинку (Т1 а.с.233-249).
З вищенаведеного вбачається, що фактичним користувачем спірної земельної ділянки з кадастровим номером 2123656200:08:001:0299 є ОСОБА_2 , за якою також зареєстровано право власності на цю земельну ділянку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав.
ОСОБА_1 аргументуючи свої доводи щодо відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки такі пред`явлені до неналежного відповідача, посилається на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.07.2022 у справі №450/2524/17 у якій зроблено висновок, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.
У відзиві на апеляційну скаргу прокуратура вказувала, що дана постанова не релевантна до правовідносин, які склалися в цій справі, однак такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки висновки зроблені касаційним судом у вищезгаданій справі ґрунтуються на правових висновках викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (провадження № 14-392цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18), від 05 травня 2019 року у справі № 554/10058/17 (провадження № 14-20цс19).
Однак, слід зазначити, що вимога про зобов`язання ОСОБА_1 повернути спірну земельну дліянку не підлягає до задоволення також з тієї причини, що відповідачка не володіє даним майном, а тому не вправі розпоряджатися таким.
Тому, в даному випадку можна частково погодитись з доводами апеляційної скарги щодо неналежного відповідача в цій частині позовних вимог, що заявлені у справі, а тому це є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання ОСОБА_1 повернути за актом приймання-передачі земельну ділянку з кадастровим номером 2123656200:08:001:0299, площею 0,10 га, розташовану на землях Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, державі в особі Закарпатської обласної державної адміністрації.

Щодо решти позовних вимог, то такі апеляційним судом не можуть бути скасовані з тієї причини, що судом першої інстанції встановлено та не спростовано відповідачкою ОСОБА_1 факт незаконності розпорядження голови Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області № 397 від 17.09.2009 «Про затвердження проектів землеустрою, втрат сільськогосподарського виробництва та передачу у власність земельних ділянок, за межами населеного пункту» в частині затвердження проекту землеустрою та передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,10 га для дачного будівництва на землях Ясінянської селищної ради, полонина Драгобрат (кадастровий номер 2123656200:08:001:0299) та, відповідно, в частині видачі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 029210 від 29.10.2009.
Таким чином, суд першої інстанції не звернув увагу на вищезгадані обставини, не дослідив їх належним чином та прийшов до помилкових висновків в частині задоволення позовних вимог, які стосуються зобов`язання ОСОБА_1 повернути спірну земельну ділянку державі в особі Закарпатської ОДА.
Апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції в частині позовної вимоги про повернення спірної земельної ділянки та постановляє в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні такої вимоги. У решті вимог рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Враховуючи вищезазначене та керуючись статтями 12, 81, 141, 374, 376, 382-384 ЦПК України апеляційний суд

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гайович Костянтин Петрович, задовольнити частково. 

Рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 04 травня 2023 року скасувати в частині позовної вимоги про повернення земельної ділянки та постановити у справі з даної вимоги судове рішення про відмову Тячівській окружній прокуратурі, яка діє в інтересах держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації у задоволенні позову до ОСОБА_1 , Рахівської районної державної адміністрації, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ДП «Ясінянське лісомисливське господарство» про повернення земельної ділянки.

У решті вимог, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 лютого 2026 року.

Суддя-доповідач:

Судді: