ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року	Львів	Справа № 349/165/25 пров. № А/857/55692/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді: Гудима Л.Я.,
суддів: Качмара В.Я., Онишкевича Т.В.,
за участю секретаря судового засідання: Кулабухової М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 листопада 2025 року, головуючий суддя – Свірідова В.В., ухвалене у м. Львів, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач – ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ДПП, в якому просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення 4АВ07427499 від 19.09.2024 року.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 17.09.2024 року о 08:08 год. на трасі Н-09 Мукачево-Львів 433-537, саме ОСОБА_2 керував транспортним засобом позивача і саме він порушив правила дорожнього руху. Визнаючи факт вчинення адміністративного правопорушення, володіючи банківською карткою позивача, ОСОБА_2 сплатив штраф. Платником зазначив позивача. До цього випадку ОСОБА_2 вчиняв таке ж правопорушення двічі і теж сплатив штрафи з картки позивача, який їх не вчиняв. ОСОБА_2 вважав, що, вчиняючи такі дії, вони не можуть мати негативні наслідки для позивача.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 25 листопада 2025 року адміністративний позов задоволено; скасовано постанову серія 4АВ №07427499 від 19.09.2024 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ДПП оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що пояснення позивача вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків, але не вказують на неправомірність дій відповідача.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, постановою серії 4АВ №07427499 від 19.09.2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Згідно оскаржуваної постанови 17.09.2024 року о 09 год. 08 хв., за адресою Н-09 Мукачево-Львів 433+537 технічним засобом Expert-FS, E75053469 зафіксовано швидкість руху транспортного засобу RENAULT TRAFIC н.з. НОМЕР_1 , що склала на момент фіксації 105 км/год. Особа, яка керувала ним, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 55 км/год, чим порушила пункт 12.9.(б) Правил дорожнього руху України.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що доказів закріплення (розміщення) в порядку, передбаченому ст.40 Закону патрульним поліцейським технічного засобу з виявлення та/або фіксації правопорушень, відповідачем не надано.
Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.
Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Як встановлено ч. 4 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Згідно із п. 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Згідно із п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Також, відповідно до п. 12.9.б ПДР України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.
З матеріалів справи слідує, що 17.09.2024 о 09 год. 08 хв., за адресою Н-09 Мукачево-Львів 433+537 технічним засобом Expert-FS, E75053469 зафіксовано швидкість руху транспортного засобу RENAULT TRAFIC н.з. НОМЕР_1 , що склала на момент фіксації 105 км/год. Особа, яка керувала ним, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 55 км/год, чим порушила пункт 12.9.(б) Правил дорожнього руху України.
Доказами в матеріалах справи підтверджується вказана обставина.
Колегія суддів звертає увагу, що за правилами ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Судом встановлено, що позивач є власником транспортного засобу RENAULT TRAFIC н.з. НОМЕР_1 , отже саме він є відповідальною особою, яка несе адміністративну відповідальність за правопорушення.
Долучені до матеріалів справи докази містять інформація щодо дати, часу, місця та географічних координат вчинення правопорушення; зафіксовано вказаний вище автомобіль; швидкість руху автомобіля в км/год та обмеження (перевищення) швидкості в км/год..
Факт вчинення адміністративного правопорушення зафіксовано технічним засобом Expert-FS, E75053541, який відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018 «Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відео фіксації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги», що підтверджується сертифікатом відповідності від 28.08.2023 року № UA.TR.001 22053-23 та сертифікатом перевірки типу від 13.07.2020 року № UA.TR.001 84-20 Rev.0.
Колегія суддів вважає помилковими висновки суду попередньої інстанції про те, що доказів закріплення (розміщення) в порядку, передбаченому ст.40 Закону патрульним поліцейським технічного засобу з виявлення та/або фіксації правопорушень, відповідачем не надано, оскільки факт вчинення адміністративного правопорушення було зафіксовано на стаціонарний комплекс працюючий в автоматичному режимі, а не патрульним поліцейським.
З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що матеріалами справи підтверджується факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, а наведені позивачем у своєму адміністративному позові обставини про відсутність вчинення адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження матеріалами справи, через що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, відтак задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Визначений цією правовою нормою обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким в задоволенні адміністративного відмовити.
Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити, рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 листопада 2025 року у справі №349/165/25 – скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена. 

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	Т. В. Онишкевич  	

Повний текст постанови складено 05.02.2026 року.