ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

адреса юридична: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36000, адреса для листування: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36607, тел. (0532) 61 04 21, E-mail inbox@pl.arbitr.gov.ua, https://pl.arbitr.gov.ua/sud5018/
Код ЄДРПОУ 03500004

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2025 Справа № 917/1955/24 
м.Полтава

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" с.Климівка, Полтавський район, Полтавська область, 39532 
до Ланнівської сільської ради Полтавського району Полтавської області вул.Миру,9, с-ще Ланна, Полтавський район, Полтавська область, 39541 
про визнання додаткової угоди укладеною 

Суддя Солодюк О.В.
Секретар судового засідання Олефір О.І.

Учасники справи згідно протоколу судового засідання

Розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" до Ланнівської сільської ради Полтавського району Полтавської області про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі від 20.11.2012р.
Ухвалою суду від 18.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 17.12.2024 на 09:45.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що ним, як Орендарем, дотримано порядок, передбачений статтею 33 Закону України "Про оренду землі", для укладення договору оренди на новий строк. Ланнівська сільська рада протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди не направила позивачу лист-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, а позивач продовжує користуватися орендованою земельною ділянкою та виконувати інші умови договору, тому договір оренди землі вважається поновленим.
18.11.2024 від відповідача надійшов відзив на позов (вхід. № 15512), в якому проти позову заперечує, з огляду на наступне:
- по перше, позивачу надано згоду на реалізацію переважного права на укладення (поновлення) договору оренди землі терміном до 01.01.2025;
- по друге, відповідно до нової редакції статті 33 Закону України “Про оренду землі”, позивач до листа - повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк мав додати проект договору, а не проект додаткової угоди.
Крім того, відповідач зазначає, що сторони не досягли домовленості щодо строку дії нового договору та розміру орендної плати, позивач вважає, що таким строком має бути сім років, а відповідач вважає, що таким строком має бути 5 місяців; щодо розміру орендної плати, то позивач ігнорує вимогу відповідача про збільшення розміру орендної плати з 7 % до 8 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки. За таких обставин переважне право на укладення договору оренди землі припинилося.
Також, вказує, що у своєму позові позивач не врахував, що земельна ділянка площею 3,2258 га з кадастровим номером 5321681600:00:003:0312 належить до категорії земель сільськогосподарського призначення колективної власності, а саме "невитребувана частка" (пай). Відповідно до статті 13 Закону України 899-ІV “Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)” орган місцевого самоврядування є розпорядником даної земельної ділянки, тільки до дня державної реєстрації права власності такої земельної ділянки, а отже в позові невірно визначена категорія спірної земельної ділянки. Виходячи з цього відповідно до частини 4 вказаної статті у разі, якщо до 01.01.2025 власник чи спадкоємець не оформить права власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від земельної ділянки і тільки після цього на підставі рішення суду вона визнається безхазяйним майном та переходить у комунальну власність, що є підставою для скасування будь - яких договорів оренди та інших укладених угод.
Враховуючи вказану норму закону, яка була чинною на момент винесення рішення на тридцять четвертій сесії восьмого скликання Ланнівська сільська рада у своєму рішенні № 130 від 15.06.2023 “Про поновлення договору оренди землі площею 3,2258 га з ТОВ “Батьківщина” встановлено саме такий термін дії оренди, який передбачено нормами чинного законодавства (на момент винесення рішення), а саме 01.01.2025.
При цьому на сорок шостій сесії восьмого скликання Ланнівська сільська рада у своєму рішенні №11 від 18.06.2024 "Про поновлення договору оренди землі площею 3,2258 га з ТОВ "Батьківщина" повторно наголосила на змісті попереднього рішення.
- По третє, за наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист - повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина п`ята статті 33 Закону № 161 - ХІV).
Відповідач зазначає, що у своєму позові позивач наголошує на тому, що жодних заперечень з боку Ланнівської сільської ради до позивача не надходило, але цей факт спростовується наявністю у розпорядженні позивача вищевикладених рішень, про які вказано в позовній заяві.
Також отримання рішення підтверджується поштовим відправленням № 3954103363122 від 21.06.2024 року відповідно до даних оприлюднених на сайті Укрпошти (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html) лист отримано 27.06.2024 року.
Отже, не існує жодної підстави для визнання запропонованої позивачем додаткової угоди до договору оренди укладеною.

Позивач у відповіді на відзив (вхід. № 15761 від 21.11.2024) заперечує проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позов, вважає їх необґрунтованими, безпідставними, не підтвердженими належними і достовірними доказами та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Так, ТОВ “Батьківщина” - Орендар, який добросовісно виконує свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження орендних правовідносин. Орендар завчасно, в травні 2024 року, звернувся до орендодавця з пропозицією щодо продовження строку договору. Протягом строку дії договору оренди землі Орендар добросовісно виконував свої обов`язки, своєчасно сплачував орендну плату, і на даний час використовує земельну ділянку за призначенням. Орендодавець у місячний термін після закінчення строку договору не надіслав повідомлення про заперечення у продовженні договору оренди землі, не повернув сплачену орендну плату як безпідставну.
Рішення № 130 від 15.06.2023, яким ТОВ “Батьківщина” поновлено термін дії Договору оренди на строк до 01.01.2025 та встановлено, що після закінчення даного строку ТОВ “Батьківщина” не має права поновлення договору на новий строк, позивач вважає протиправним та незаконним, оскільки не відповідає вимогам Закону “Про оренду землі” (на момент укладення договору) та суперечить діючому Договору.
Позивач наголошує, що статус земельної ділянки площею 3,2258 га з кадастровим номером 5321681600:00:003:0312, яка належить до категорії землі сільськогосподарського призначення колективної власності, а саме “невитребувана частка (пай)”, ніяким чином не передбачає припинення дії Договору оренди землі від 20.11.2012 з підстав, наведених у відзиві на позов від 18.11.2024.
Доказів того, що земельна ділянка площею 3,2258 га з кадастровим номером 5321681600:00:003:0312 оформлена спадкоємцем, відповідачем не надано. Тобто, з моменту державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності.
Отже, позивач вважає, що дії відповідача підтверджують факт не підписання, ухилення від укладення відповідачем додаткової угоди до Договору оренди землі від 20.11.2012 року, з метою усунення права користування земельною ділянкою позивачем.

16.12.2023 (вхід. №17023) від представника позивача до матеріалів справи надійшла заява про проведення судового засідання за відсутності учасника справи.
Ухвалою від 17.12.2024 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено розгляд справи на 04.03.2025 на 12:00 год. 
24.01.2025 (вхід. № 933) від представника відповідача до матеріалів справи надійшли додаткові пояснення, в яких проти задоволення позовних вимог відповідач заперечує.
25.02.2025 (вхід. № 2571) від представника позивача до матеріалів справи надійшла заява про проведення судового засідання за відсутності учасника справи, в якій просить суд постановити ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
Ухвалою від 04.03.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 06.05.2025 на 10:00 год.
06.05.2025 (вхід. № 6028) від представника відповідача до матеріалів справи надійшло клопотання про відкладення розгляду справу.
Ухвалою від 06.05.2025 відкладено розгляд справи на 15.07.2025 на 10:00 год.
19.05.2025 (вхід. № 6608) від представника позивача до матеріалів справи надійшло клопотання про поновлення строку на подання доказів та приєднання доказів до справи.
14.07.2025 (вхід. № 9289) від представника позивача до матеріалів справи надійшла заява про проведення засідання за відсутності учасника справи.
Ухвалою від 15.07.2025 судом відкладено розгляд справи на 28.08.2025 на 12:00 год.
Судове засідання, призначене на 28.08.2025 на 12:00 год., не відбулося у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. Ухвалою суду від 05.09.2025 призначено розгляд справи на 11.11.2025 на 11:00 год.
Представники сторін в судове засідання 11.11.2025 не з`явилися. 
Суд розглянув клопотання представника позивача про поновлення строку для надання доказів (вх. №6608 від 19.05.2025) та приєднання їх до матеріалів справи. Клопотання є обгрунтованим і відповідно до ст. 80, 119 ГПК України підлягає задоволенню. Надані позивачем докази приєднано до матеріалів справи.
В судовому засіданні 11.11.2025 судом ухвалено рішення відповідно до ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, суд установив наступне.
20 листопада 2012, між Карлівською районною державною адміністрацією (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Батьківщина” (орендар) укладено Договір оренди землі (далі по тексту - Договір), зареєстрований у відділі Держземагенства Карлівського району Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17 грудня 2012 за № 532160004002742.
Згідно пункту 2 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 3,2258 га, в тому числі: 3,2256 га ріллі (невитребувана земельна частка (пай)). Кадастровий номер: 5321681600:00:003:0312. Термін дії договору - 5 років.
17 грудня 2012 відповідно до Акту приймання-передачі земельна ділянка передана в оренду позивачу. 
Розпорядженням Карлівської районної державної адміністрації № 81 від 03.04.2017 поновлено дію договору оренди строком на 7 років. 
14 липня 2017 додатковою угодою до договору оренди від 20.11.2012 внесені зміни відносно пунктів 2, 5, 8, 9, 15 (уточнено предмет договору, НГО, строк дії договору, розмір оренди, цільове призначення земельної ділянки).
Відповідно до пункту 8 діючого Договору - Договір діє до 14.07.2024 року. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
Реєстрація права оренди земельної ділянки, загальною площею - 3,2258 га, розташованої у Полтавській області, Карлівський район, с/рада Климівська, кадастровий номер 5321681600:00:003:0312 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснена 07.11.2017, про що свідчить інформація із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 13.11.2017 № 103465892 (номер запису 23317959 (спеціальний розділ) від 07.11.2017), дата закінчення дії договору - 14.07.2024. 
Згідно пункту 21 Перехідних положень Земельного кодексу України, статей 19, 22, 23, 50 Закону України “Про землеустрій”, пп. а п. 13 частини 1 Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні”, п. 34 статті 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” земельна ділянка з кадастровим номером 5321681600:00:003:0312 загальною площею 3,2258 га перейшла у розпорядження Ланнівської сільської ради.
Ланнівська територіальна громада утворена 27 квітня 2017 шляхом об`єднання Ланнівської та Нижньоланнівської сільських рад Карлівського району відповідно до Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад".
07 серпня 2019 внаслідок добровільного приєднання до громади приєдналася Верхньоланнівська сільська рада. 
19 липня 2020 року, в результаті адміністративно - територіальної реформи та ліквідації Карлівського району, громада увійшла до складу новоутвореного Полтавського району Полтавської області. 
Рішенням сесії Ланнівської сільської ради № 19 від 20.11.2020 Климівська сільська рада (код ЄДРПОУ 21046609) приєдналася до Ланнівської сільської ради. 
Як вказує позивач, у визначеному законом, договором порядку та строки, Товариство з обмеженою відповідальністю “Батьківщина” звернулося до Ланнівської сільської ради з листом-повідомленням вих. № 50 від 27 травня 2024 про поновлення дії договору оренди землі.
Лист - повідомлення отриманий Ланівською сільською радою 31.05.2024, підтвердженням чого є роздруковане рекомендоване повідомлення про вручення відправлення (штрих кодовий ідентифікатор 3950100119403).
ТОВ "Батьківщина" засобами поштового зв`язку від Ланівської сільської ради отримано повідомлення вих. № 02-29/595 від 03.06.2024.
Відповідно до рішення № 130 від 15 червня 2023, ТОВ “Батьківщина” поновлено термін дії договору оренди на строк до 01.01.2025 та встановлено, що після закінчення даного строку ТОВ “Батьківщина” не має права поновлення договору оренди на новий строк.
Позивач вважає таке рішення протиправним та незаконним, оскільки воно не відповідає нормам Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, встановлених Земельним кодексом України і Законом України "Про оренду землі". Вказує, що земельна ділянка відповідно до акту приймання - передачі передана в оренду відповідачу 17 грудня 2012 - в день підписання акту приймання - передачі. Умови щодо строку дії договору оренди землі передбачені у статті 19 Закону України "Про оренду землі". Так, строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права. Відповідно до пункту 34 договору дія договору припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позову, суд виходив з наступного.
Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування (частина 3 статті11 Цивільного кодексу України).
Згідно з частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України “Про оренду землі” орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.
Згідно із частиною п`ятою статті 16 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.
Відповідно до пункту 34 статті 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” до виключної компетенції місцевих рад (в т. ч. міських) належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.
Згідно зі статтею 1 Закону України “Про оренду землі” оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Відповідно до вимоги частини 1 статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
Спір у справі стосується договірних правовідносин, на які поширюється дія загальних норм ЦК України, що підтверджується як Земельним кодексом України, так і Законом України “Про оренду землі”.
Частиною 1 статті 3 Земельного кодексу України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини 9 статті 93 Земельного кодексу України відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.
Згідно зі статтею 2 Закону України “Про оренду землі” відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
За змістом частини 2 статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Законом України “Про оренду землі” визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а статтею 13 передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Правові підстави та порядок поновлення договору оренди землі врегульовано положеннями статті 33 Закону України “Про оренду землі”.

16.01.2020 набрав чинності Закон України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству”, (а відповідні положення пункту 8, з урахуванням Прикінцевих та перехідних положень - з 16.07.2020), яким статтю 33 Закону України “Про оренду землі”, яка регламентувала порядок поновлення договорів оренди, було викладено у новій редакції.
Розділ ІХ “Перехідні положення” Закону України “Про оренду землі” доповнено абзацами третім і четвертим такого змісту: “Договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству”, у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені статтею 33 цього Закону та статтею 126-1 Земельного кодексу.
Правила, визначені статтею 126-1 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення". 
Отже, поновлення спірного договору оренди землі має здійснюватися на умовах, визначених таким договором, за правилами, чинними на момент його укладення, а саме відповідно до положень статті 33 Закону України “Про оренду землі” (у редакції, чинній на час укладення спірного договору 20.11.2012 ).
Відтак, статтею 33 Закону України “Про оренду землі” у редакції, чинній до 16.07.2020, врегульовано процедуру поновлення договору оренди землі на новий строк, шляхом реалізації переважного права орендаря перед іншими особами.
За умовами статті 33 Закону України “Про оренду землі” по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).
Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.
До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.
При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.
Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
Статтею 33 Закону України “Про оренду землі” було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття “переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк” та “поновлення договору оренди землі”, використовуючи конструкцію “поновлення договору оренди землі” як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами 1-5, так і для підстави, передбаченої частиною 6 цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.
Виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проект додаткової угоди.
Тобто, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, передбачена у наведеній нормі, можлива лише за умови дотримання встановлених такою нормою процедури і строків.
Отже, для продовження договірних відносин необхідно волевиявлення на це сторін договору, досягнення ними згоди щодо продовження договору із застосуванням переважного права орендаря на продовження договору оренди, у тому числі на змінених умовах (частини 1-5 статті 33 Закону України “Про оренду землі” або мовчазна згода сторін договору стосовно поновлення договору на тих самих умовах на той самий строк (ч. 6 ст. 33 Закону України “Про оренду землі”).
У розумінні наведених положень законодавства, основними відмінностями у застосуванні положень частин 1-5 та частини 6 Закону України “Про оренду землі” є умови додаткової угоди (відмінні від попередніх, або ті самі чи тотожні та наявність погодження обох сторін щодо істотних умов договору, або ті самі та строк, в який орендодавець повинен повідомити орендаря про відсутність наміру продовжувати або поновлювати договір оренди (у місячний строк після повідомлення орендаря про намір продовжувати договір оренди земельної ділянки) чи у місячний строк після закінчення строку дії договору.
Як вбачається з матеріалів справи, вкінці травня 2023 ТОВ “Батьківщина” звернулося до Ланнівської сільської ради з Листом-повідомленням № 05/23-6 про поновлення договору оренди землі від 20.11.2012 на земельну ділянку кадастровий номер 5321681600:00:003:0312 та просило за взаємною згодою затвердити Додаткову угоду, проект якої додало.
Рішенням Ланнівської сільської ради № 130 від 15.06.2023 було вирішено: 
поновити термін дії договору оренди землі площею 3,2258 га з кадастровим номером 5321681600:00:003:0312, укладений 20.11.2012 між Карлівською РДА та ТОВ “Батьківщина” на строк до 01 січня 2025 року;
- встановлено, що після закінчення строку вищевказаного договору 01.01.2025 орендар, ТОВ “Батьківщина” не має права поновлення договору на новий строк;
- змінити орендодавця з “Карлівської РДА” на “Ланнівську сільську раду в особі сільського голови Удовиченка К.О.”
- замінити у договорі слова “державної власності” на “комунальної власності”
- встановити річну орендну плату у розмірі 8% нормативної грошової оцінки
- відмовити ТОВ “Батьківщина” у погодженні відступлення прав і обов`язків за Договором оренди землі на користь ТОВ “Агро-край”. 
ТОВ “Батьківщина” повторно звернулося до Ланнівської сільської ради з Листом-повідомленням № 50 від 27.05.2024 про поновлення строку дії договору оренди землі від 20.11.2012 на земельну ділянку кадастровий номер 5321681600:00:003:0312 та просило за взаємною згодою затвердити Додаткову угоду, проект якої додало. 
Рішенням Ланнівської сільської ради № 11 від 18.06.2024 “Про поновлення договору оренди землі” було вирішено:
- поновити термін дії договору оренди землі площею 3,2258 га з кадастровим номером 5321681600:00:003:0312 укладений 20.11.2012 між Карлівською РДА та ТОВ “Батьківщина” на строк до 01.01.2025 (що не суперечить попередньому рішенню сільської ради № 130);
- встановити розмір річної орендної плати у розмірі 8% нормативної грошової оцінки.
Рішення було направлено відповідачу рекомендованим листом з описом 21.06.2024 та оприлюднено на офіційному сайті Ланнівської сільської ради. 
Отже, станом на момент звернення позивача до суду із відповідною позовною заявою, у останнього не було підстав вважати, що відповідач відмовив в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі від 20.11.2012 із якою позивач звернувся до нього Листом-повідомленням № 50 від 27.05.2024. 

Відповідно до п. 10 Договору оренди землі від 20.11.2012, обчислення розміру орендної плати здійснюється за земельні ділянки державної власності з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.
Пункт 12 даного договору передбачає, що розмір орендної плати переглядається один раз на три роки або у разі: - зміни умов господарювання, передбачених договором; - зміни розмірів земельного податку, підвищення цін або зменшення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; - погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; - в інших випадках, передбачених законом.
Згідно Додаткової угоди від 14.07.2017 “Про поновлення договору оренди землі від 20.11.12” вбачається, що пункт 2.3. передбачено викласти в такій редакції п.9 “9. Орендна плата вноситься орендарем за земельні ділянки у грошовій формі в розмірі 7% від нормативної грошової оцінки землі в рік”.
Як вбачається, відповідач, двічі отримавши додаткову угоду, вказував у своїх рішеннях про збільшення орендної плати із 7% до 8 %, однак, позивач жодним чином не відреагував на запропоновані зміни умов договору.
Вказане свідчить про те, що орендодавець мав намір змінити істотні умови договору в частині, зокрема, збільшення розміру орендної плати, що є його законним правом. 
Тобто, позивач скористався правом на поновлення спірного договору оренди, а відповідний орган місцевого самоврядування прийняв рішення про поновлення договору, що вказує на те, що сторони узгодили можливість саме поновлення цього договору на певний строк, але не погодили терміни такого строку та розмір орендної плати.
У контексті правової позиції, сформульованої Верховним Судом у постанові від 23.11.2023 у справі № 906/1314/21, вказане виключає можливість задоволення позовних вимог.

Отже, стаття 33 Закону «Про оренду землі» у редакції, чинній до 16.07.2020, мала назву "Поновлення договору оренди землі" та передбачала, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (частина перша цієї статті).
Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (частина друга статті 33 зазначеного Закону).
До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (частина третя статті 33 цього Закону).
При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина четверта статті 33 вказаного Закону).
Як вбачається із матеріалів справи, сторони, починаючи із 30.05.2023 року, не дійшли згоди щодо орендної плати та продовження строку договору оренди земельної ділянки, що є істотними умовами договору, а також запропоновані позивачем умови додаткових угод не були погоджені відповідачем та сторони не дійшли спільної згоди щодо умов, на яких може бути продовжено дію договору оренди землі від 20.11.2012, тому переважне право позивача на поновлення договору оренди землі на новий строк є неможливим.
У відповідності до частини 1 статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Суд зауважує, що відповідно до частин 1-5 статті 33 Закону України “Про оренду землі” умови договору оренди землі можуть бути змінені лише за згодою сторін, а у разі недосягнення такої домовленості щодо істотних умов переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється; недосягнення сторонами домовленостей щодо істотних умов договору при їх зміні виключає поновлення договору оренди землі з підстав переважного права (частина 4 статті 33 Закону України “Про оренду землі”).
Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постановах від 22.07.2025 у справі № 917/1954/24 та від 17.09.2025 у справі № 917/1946/24.
Наданий позивачем до матеріалів справи лист № 70 від 18.11.2024, направлений на адресу відповідача після звернення з даним позовом до суду, до уваги судом не приймається, оскільки позивач втратив переважне право на поновлення договору оренди землі, і договір оренди землі від 20.11.2012 є припиненим.
Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Керуючись статтями 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в строк, встановлений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Солодюк О.В.