ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року	Львів	Справа № 380/12332/25 пров. № А/857/44020/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді Курильця А.Р., 
суддів Кузьмича С.М., Мікули О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2025 року у справі № 380/12332/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій,-

суддя в 1-й інстанції – Сидор Н.Т.,
час ухвалення рішення – 18 вересня 2025 року,
місце ухвалення рішення – м. Львів,
дата складання повного тексту рішення – 18 вересня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2025 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 04.06.2025 №3/24 та №3/25. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 03.07.2024 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 у розмірі 70% грошового забезпечення, зазначеного у довідці Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону від 28.12.2022 №314 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022, без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше проведених виплат.
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що звертаючись із даним позовом, позивач просить здійснити перерахунок із врахуванням додаткової вислуги років. Отже, просить врахувати обставини зміни умов пенсійного забезпечення. Зазначає, що на адресу Головного управління надійшов пакет документів від 27.05.2025 № 19068/8, скерований ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 . На час надходження документів розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 обчислюється на виконання судового рішення від 28.01.2025 у справі №380/25525/24. Розмір пенсії становить 80070,80 грн, та обчислений відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення № 314 від 28.12.2023. Головним управлінням прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років, оскільки, як зазначалось вище розмір пенсії ОСОБА_1 визначений на виконання судового рішення у справі №380/25525/24 становить 80070,80 грн. Розмір пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з урахуванням додаткової вислуги років, обчислений на підставі документів, скерованих ІНФОРМАЦІЯ_1 , становитиме 23610,00 грн, що є значно меншим за попередній, що визначений на виконання судового рішення. Також наголошує на тому, що для здійснення перерахунку пенсії згідно зі статтею 63 Закону № 2262 важливою обставиною є встановлення органу, який уповноважений видавати довідку про розмір грошового забезпечення особи, яка звернулася за перерахунком.
Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та з 15.08.2012 отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 62% грошового забезпечення.
У вересні 2014 року позивач повторно призваний на військову службу за контрактом, яку проходив у військовій прокуратурі Західного регіону України на посаді першого заступника військового прокурора Західного регіону України.
З 2015 року позивач отримував пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру».
Згідно з витягом з наказу Міністра оборони України від 24.07.2019 №408 полковника юстиції ОСОБА_1 звільнено із військової служби у запас.
Згідно з наказом військової прокуратури Західного регіону України від 08.08.2019 №577к виключено з 09.08.2018 полковника юстиції ОСОБА_1 із списків особового складу військової прокуратури Західного регіону України, усіх видів забезпечення.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.09.2024 у справі №380/15337/24 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови в поновленні з 03.07.2024 пенсії ОСОБА_1 за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та її перерахунку з 03.07.2024 відповідно до ст. 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону від 28.12.2023 № 314 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій станом на 01.01.2022 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 03.07.2024 переведення ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 03.07.2024 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону від 28.12.2023 № 314 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій станом на 01.01.2022, у відповідності до ст. 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.
Ухвалою суду від 10.12.2024 у справі №380/15337/24 виправлено описку у рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 19.09.2024 у справі №380/15337/24 шляхом зазначення правильної дати довідки виданої Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Західного регіону № 314 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій станом на 01.01.2022, а саме - від 28.12.2022;виправити описку в п.п. 2, 4 резолютивної частини рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.09.2024 у справі №380/15337/24 шляхом викладення їх у такій редакції:
« 2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови в поновленні з 03.07.2024 пенсії ОСОБА_1 за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та її перерахунку з 03.07.2024 відповідно до ст. 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону від 28.12.2022 № 314 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій станом на 01.01.2022.»;
« 4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 03.07.2024 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону від 28.12.2022 № 314 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій станом на 01.01.2022, у відповідності до ст. 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.».
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.01.2025 у справі №380/25525/24 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 03 липня 2024 року з обмеженням її максимального розміру та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; код ЄДРПОУ 13814885) провести з 03 липня 2024 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) без обмеження її максимальним розміром, із врахуванням раніше проведених пенсійних виплат.
28.05.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою, у якій просив здійснити з 03.07.2024 перерахунок пенсії по вислузі років ОСОБА_1 з урахуванням додаткової вислуги років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням додаткової вислуги з серпня 2012 року по серпень 2019 року в розмірі 70% грошового забезпечення, з урахуванням рішень Львівського окружного адміністративного суду від 19.09.2024 у справі №380/15337/24, від 28.01.2025 у справі №380/25525/24 і від 19.05.2025 у справі №380/7174/25 (додаток – розрахунок №2008 вислуги років ОСОБА_1 ).
29.05.2025 позивач подав заву про призначення/перерахунок пенсії за формою, передбаченою додатком №1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
23.05.2025 ІНФОРМАЦІЯ_1 надіслав до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області подання та документи для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 .
01.06.2025 позивач подав клопотання про врахування додаткових документів і повідомлення про результати розгляду заяв про перерахунок пенсії позивача з урахуванням додаткової вислуги, у якому просив врахувати при розгляді заяв ОСОБА_1 про перерахунок його пенсії з урахуванням додаткової вислуги років від 28 і 29 травня 2025 року документи і матеріали, що скеровані 23 травня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_1 на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, які підтверджують набуття пенсіонером ОСОБА_1 додаткової вислуги років.
Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області 04.06.2025 прийняло рішення №3/24 та №3/25 про відмову у призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ОСОБА_1 .
Позивач вважає такі рішення протиправними, відтак звернувся до суду із цим позовом.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-ХІІ).
Частиною 1 ст. 1 Закону №2262-ХІІ передбачено, що особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Судом встановлено, що з 15.08.2012 позивач отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 62% грошового забезпечення.
У вересні 2014 року позивач повторно призваний на військову службу за контрактом, яку проходив у військовій прокуратурі Західного регіону України на посаді першого заступника військового прокурора Західного регіону України до 09.08.2019.
Відтак, за період проходження служби позивач набув додаткову вислугу років.
Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених згідно із Законом №2262-ХІІ пенсій з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову їх на військову службу, зокрема, за призовом під час мобілізації є положення ч. 3 ст. 2 та ст. 63 Закону №2262-XII.
Так, умови пенсійного забезпечення регламентовано статтею 2 Закону №2262-ХІІ, відповідно до частини третьої якої пенсіонерам із числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийняття за контрактом на військову службу чи службу цивільного захисту, в тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, служби цивільного захисту, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється. Після звільнення із служби таких осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або повторного прийняття їх на службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, служби цивільного захисту до дня фактичного звільнення. Якщо новий розмір пенсії цих осіб буде меншим за розмір, який вони отримували до призову або повторного прийняття їх на службу, виплата їм пенсій здійснюється у розмірі, який вони отримували до призову або прийняття на службу в особливий період.
Зазначений у ч. 3 ст. 2 Закону №2262-ХІІ порядок збереження, нарахування та виплати пенсій поширюється на пенсіонерів з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, прийнятих на службу на посади поліцейських до підрозділів поліції особливого призначення (частина четверта статті 2 Закону №2262-ХІІ).
Частинами 1-2 статті 63 Закону України №2262-ХІІ визначено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців (частина друга статті 51 Закону України №2262-ХІІ).
Отже, пенсіонери, яким призначена пенсія на підставі Закону №2262-ХІІ та які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийняті на військову службу за контрактом до Збройних Сил України, мають право на перерахунок пенсійного забезпечення з урахуванням додаткової вислуги років від часу такого призову на військову службу до дня фактичного звільнення.
Процедуру подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ регулює Порядок № 3-1, розділом І якого регламентовано механізм звернення за призначенням (перерахунком), виплатою пенсії.
Пунктом 2 розділу I Порядку № 3-1 визначено, що заява про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом або відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (заява про призначення/перерахунок пенсії), до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, Міністерства юстиції України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Служби судової охорони, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, Національної поліції України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Управління державної охорони України (далі - уповноважений орган (структурний підрозділ)), за останнім місцем служби.
Пунктом 3 розділу I Порядку № 3-1 встановлено, що заява про призначення пенсії в разі втрати годувальника за померлого годувальника, який отримував пенсію відповідно до Закону, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (заява про призначення/перерахунок пенсії (додаток 1 до цього Порядку)), припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (заява про виплату пенсії (додаток 2 до цього Порядку)), заява про працевлаштування (звільнення) (початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), прийняття (звільнення) на (зі) службу (служби) (додаток 3 до цього Порядку), заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4 до цього Порядку), заява про виплату одноразової грошової допомоги (додаток 5 до цього Порядку), заява про виплату допомоги на поховання (додаток 6 до цього Порядку) подається заявником до органу, що призначає пенсію.
Документи, які необхідні, зокрема, для призначення пенсії визначені у розділі ІІ Порядку №3-1, за змістом пункту 2 якого до заяви про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності додаються, зокрема, такі документи:
1) подання про призначення пенсії, підготовлене уповноваженим органом (структурним підрозділом) (додаток 7 до цього Порядку);
2) витяги з наказів про звільнення та (або) виключення зі списків особового складу (за винятком осіб, окремі періоди проходження служби яких не підлягають розголошенню) або їх копії;
3) розрахунок вислуги років для призначення пенсії / виписка з розрахунку вислуги років для призначення пенсії або їх копії (за винятком осіб, окремі періоди проходження служби яких не підлягають розголошенню);
4) грошовий атестат та довідка про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (додаток 8 до цього Порядку);
5) військово-медичні документи про стан здоров`я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію);
6) документи про страховий стаж особи, які передбачені підпунктом 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07 липня 2014 року № 13-1) (далі - Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») (для призначення пенсії згідно з пунктом «б» статті 12 Закону);
7) документи, що підтверджують право на встановлення особі надбавок, підвищень та інших доплат (за наявності), які передбачені пунктом 4 цього розділу;
Для виплати пенсії пенсіонерам з урахуванням загальної (додаткової) вислуги відповідно до частин другої-четвертої статті 2 Закону №2262-ХІІ подаються документи, передбачені підпунктами 1-7 цього пункту.
Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, в контексті спірних правовідносин, є збільшення вислуги років у пенсіонерів із числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом №2262-ХІІ, у разі призову їх на військову службу, зокрема під час мобілізації.
При цьому, основним документом, який необхідний для здійснення територіальним органом Пенсійного фонду України виплати пенсії з урахуванням додаткової вислуги відповідно до частини третьої статті 2 Закону №2262-ХІІ ініційованої за заявою пенсіонера, є розрахунок вислуги років.
Вказаний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 29.01.2025 у справі № 580/460/24.
Із матеріалів справи встановлено, що 28.05.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою, у якій просив здійснити з 03.07.2024 перерахунок пенсії по вислузі років ОСОБА_1 з урахуванням додаткової вислуги років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням додаткової вислуги з серпня 2012 року по серпень 2019 року в розмірі 70% грошового забезпечення, з урахуванням рішень Львівського окружного адміністративного суду від 19.09.2024 у справі №380/15337/24, від 28.01.2025 у справі №380/25525/24 і від 19.05.2025 у справі №380/7174/25.
Додатком до вказаної заяви був розрахунок №2008 вислуги років ОСОБА_1 
29.05.2025 позивач подав заву про призначення/перерахунок пенсії за формою, передбаченою додатком №1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Поряд з цим, 23.05.2025 ІНФОРМАЦІЯ_1 надіслав до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області подання та документи для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , зокрема, розрахунок №2008 вислуги років військовослужбовця на пенсію.
Втім, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області 04.06.2025 прийняло рішення №3/24 та №3/25 про відмову у призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ОСОБА_1 .
Рішення №3/25 від 04.06.2025 мотивоване тим, що Порядком №3-1 не передбачено подання заяви для призначення пенсії за вислугу років до органу, що призначає пенсію, особисто військовослужбовцем, звільненим з військової служби. Тому підстави для призначення пенсії за вислугу років з урахуванням додаткової вислуги відповідно до ст. 2 Закону №2262-ХІІ відсутні.
Втім, суд зазначає, що у спірному випадку йдеться не про призначення пенсії, оскільки така була призначена позивачу у 2012 році, а про перерахунок пенсії з урахуванням додаткової вислуги.
Водночас, стаття 63 Закону №2262-ХІІ надає пенсіонеру право на звернення до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії та додатковими документами, які дають право на подальше підвищення пенсії.
Суд враховує, що у постанові від 29.01.2025 у справі № 580/460/24 Верховний Суд вказав, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, в контексті спірних правовідносин, є збільшення вислуги років у пенсіонерів із числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом №2262-ХІІ, у разі призову їх на військову службу, зокрема під час мобілізації, що може бути реалізовано шляхом звернення із відповідною заявою пенсіонера, поданою безпосередньо до територіального органу Пенсійного фонду України та доданими до неї документами.
Таким чином, оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії та долучив розрахунок вислуги років, як основний документ, який зумовлює перерахунок пенсії, то відмова пенсійного органу у здійсненні такого перерахунку є протиправною, а рішення №3/25 від 04.06.2025 підлягає скасуванню.
У рішенні від 04.06.2025 №3/24 відповідач зазначив наступне:
« Розмір пенсії позивача, визначений на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.01.2025 у справі №380/25525/24 становить 80 070,80 грн.
…
Відповідно до витягу з наказу військового прокурора регіону Військової прокуратури Західного регіону України від 08.08.2019 №577, ОСОБА_1 виключений із списків особового складу військової прокуратури Західного регіону України у зв`язку зі звільненням.
Вислуга років станом на дату звільнення становить у календарному обчисленні 30 років 11 місяців та у пільговому обчисленні – 31 рік 6 місяців.
Отже, розмір пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з урахуванням додаткової вислуги років, обчислений на підставі документів, скерованих ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до статей 2, 12, 13, 43 Закону №2262-ХІІ становитиме 23 610,00 грн.
Як вбачається з вищенаведеного, підстави для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відсутні».
Дійсно, ч. 3 ст. 2 Закону №2262-ХІІ, серед іншого, передбачає, що якщо новий розмір пенсії цих осіб буде меншим за розмір, який вони отримували до призову або повторного прийняття їх на службу, виплата їм пенсій здійснюється у розмірі, який вони отримували до призову або прийняття на службу в особливий період.
Водночас, зі змісту рішення №3/24 випливає, що при обчисленні пенсії позивача з урахуванням поданих ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачем документів, застосовано обмеження максимального розміру такої пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, що втратили працездатність.
З цього приводу слід зазначити наступне.
Згідно з ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-XII (в редакції Закону № 911-VIII, чинній з 01 січня 2016 року по 20 грудня 2016 року) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України № 2262-XII зі змінами, а саме: ч. 7 ст. 43, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Відповідно до п. 2 резолютивної частини зазначеного Рішення Конституційного Суду України положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Таким чином, з 20 грудня 2016 року відсутня дія ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-XII.
Поряд з цим, відповідно до Закону України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону набрав чинності з 01 січня 2017 року, у ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-XII слова і цифри «у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».
Буквальне розуміння змін, внесених Законом України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, дозволяє стверджувати, що у Законі № 2262-XII відсутня дія ч. 7 ст. 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.
Тобто, вказане означає, що протягом 2017 року та в подальшому ст. 43 Закону №2262-XII не передбачала положення, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.
Отже, внесені Законом України від 06 грудня 2016 року № 1774 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до ч. 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.
Даний висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17, від 31 січня 2019 року у справі № 638/6363/17 та від 12 березня 2019 року у справі № 522/3049/17, від 21 листопада 2019 у справі № 295/2039/17.
Разом з тим, відповідно до статті 2 Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (із змінами та доповненнями) максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», постанови Верховної Ради України від 13.10.1995 «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Податкового кодексу України, Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13.10.1995 «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати 10740 гривень.
Тобто положення ч. 7 ст. 43 Закону №2262-ХІІ та положення ч. 1 ст. 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ) та є однаковими за змістом.
Як вже зазначалось, Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 №7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення ч. 7 ст. 43 Закону №2262-ХІІ.
При цьому положення ст. 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-ХІІ), які дублюють зміст ч. 7 ст. 43 Закону №2262-ХІІ, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин – змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.
Тобто, наявна колізія між Законом №2262-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI – у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.
Разом з тим, суд враховує, що Конституційний Суд України у рішенні від 12 жовтня 2022 року № 7-р(II)/2022 у справі № 3-102/2021 визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону №3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року. Вказав, що приписи статті 2 ЗУ №3668-VI зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Отже, норма Закону №3668, якою встановлений максимальний розмір пенсії, та який поширював свою дію на Закон №2262-ХІІ, втратила чинність з 12.04.2023 (через 6 місяців з дня ухвалення вказаного вище рішення Конституційного Суду України).
З огляду на наведене, суд доходить висновку, що на момент прийняття відповідачем спірного рішення (04.06.2025) у законодавстві відсутня норма, яка обмежувала б пенсію позивача максимальним розміром.
Таким чином, оскільки підстави для застосування до пенсії позивача обмеження максимальним розміром відсутні, то висновок про те, що оновлений розмір його пенсії з урахуванням додаткової вислуги років буде меншим за розмір, який він отримує, є помилковим. У зв`язку з наведеним, рішення №3/24 від 04.06.2025 є протиправним та підлягає скасуванню.
У позовній заяві позивач стверджує, що з урахуванням додатково набутої вислуги років розмір його пенсії має становити 70% грошового забезпечення.
Пунктом «а» ч. 1 ст. 13 Закону №2262-ХІІ передбачено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:
особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", звільненим зі служби у Службі судової охорони, Державному бюро розслідувань та звільненим зі служби у Національному антикорупційному бюро України за віком чи через хворобу, звільненим зі служби в органах та підрозділах цивільного захисту за віком чи за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону №2262-ХІІ максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
Оскільки вислуга років позивача у календарному обчисленні складає 31 рік 00 місяців 8 днів, а у пільговому – 31 рік 07 місяців 12 днів, то він має право на отримання пенсії у розмірі 70% грошового забезпечення.
Також позивач вважає, що перерахунок пенсії, виходячи з основного розміру 70% грошового забезпечення, має бути здійснено урахуванням довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону від 28.12.2022 №314 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022.
Водночас у матеріалах подання, надісланого ІНФОРМАЦІЯ_1 , містяться довідки №88 від 13.05.2025 та №89 від 13.05.2025 про розмір грошового забезпечення позивача станом на дату звільнення з військової служби – 09.08.2019.
З цього приводу суд повторно наголошує, що у спірному випадку йдеться не про призначення пенсії, а про її перерахунок.
Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 06.04.2021 у справі №380/1770/20, де зазначено наступне:
«Пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється. Після звільнення із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або повторного прийняття їх на службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, до дня фактичного звільнення. Якщо новий розмір пенсії цих осіб буде нижчим за розмір, який вони отримували до призову або повторного прийняття їх на службу, виплата їм пенсій здійснюється у розмірі, який вони отримували до призову або прийняття на службу в особливий період.
Зазначений у частині третій цієї статті порядок збереження, нарахування та виплати пенсій поширюється на пенсіонерів з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, прийнятих на службу на посади поліцейських до підрозділів поліції особливого призначення.
Отже, за положеннями цієї статті, збільшення вислуги років у зв`язку з повторним призначенням пенсіонера на службу під час особливого періоду, є підставою для обрахунку нового розміру пенсії, який не може бути меншим від того, який особа отримувала до такого призначення.
З огляду на викладене, Верховний Суд погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про те, що Головним управлінням ПФУ у Львівській області необхідно було здійснити перерахунок пенсії за вислугу років у зв`язку із зміною вислуги років, а не призначати нову пенсію».
Таким чином, оскільки підставою перерахунку є саме збільшення років вислуги позивача, то змінним за результатами цього перерахунку є відсотковий розмір пенсії. Натомість грошове забезпечення, з якого обчислюється пенсія, залишається незмінним, то позовні вимоги в частині здійснення перерахунку Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону від 28.12.2022 №314 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 підлягають задоволенню.
Щодо покликань відповідача на неналежного суб`єкта видання довідки, то суд такі відхиляє, оскільки вони не були покладені в основу спірних рішень.
Більше того, право позивача на отримання пенсії саме на підставі довідки, виданої Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Західного регіону, підтверджено рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.09.2024 у справі №380/15337/24.
Строки перерахунку пенсії врегульовані ст. 51 Закону №2262-ХІІ.
Частиною 2 ст. 51 Закону №2262-ХІІ установлено, що перерахунок пенсій, призначених особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Суд враховує, що обставиною, що зумовила зміну розміру пенсії позивача є його звільнення з військової служби 09.08.2019 та, відповідно, отримання додаткової вислуги років.
Втім, як встановлено судом, з 2015 року позивач отримував пенсію згідно з Законом України «Про прокуратуру».
Оскільки виплату пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ йому відновлено з 03.07.2024 на виконання судового рішення, то саме з цієї дати належить здійснити перерахунок пенсії.
При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
З огляду на викладене, суд, з метою ефективного захисту прав позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги у спосіб: визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 04.06.2025 №3/24 та №3/25 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 03.07.2024 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років позивачу у розмірі 70% грошового забезпечення, зазначеного у довідці Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону від 28.12.2022 №314 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022, без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше проведених виплат.
Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. 
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування немає.
Враховуючи наведене вище, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2025 року у справі № 380/12332/25 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 30 грудня 2025 року.