ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/6435/25
08 січня 2026 року	м.Тернопіль	
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бучацького відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Бучацького відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі – Відділ ДВС, відповідач), у якому з урахуванням нової редакції позовної заяви просить:
визнати бездіяльність Бучацького відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо неповернення виконавчого документа по справі №603/889/14-к до Монастириського районного суду Тернопільської області в частині конфіскації майна позивача;
зобов`язати Бучацький відділ державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції направити в Монастириський районний суд Тернопільської області постанову про повернення виконавчого документа стягувачу по справі №603/889/14-к в частині конфіскації майна позивача.
Позов обгрунтовано тим, що 24.10.2025 ОСОБА_1 звернувся зі скаргою про визнання бездіяльності державного виконавця державної виконавчої служби незаконною та зобов`язання вчинити дії до Монастириського районного суду Тернопільської області. Скаргу мотивував тим, що 07.10.2015 Монастириським районним судом Тернопільської області в кримінальному провадженні № 603/889/14-к винесено вирок, яким йому винесено покарання, пов`язане із конфіскацією всього майна, що було у його власності. Ніякого майна у позивача на той час не було. Проте це може вплинути на право власності позивача набуте у майбутньому, бо він не буде мати змоги бути володільцем будь-якого майна, зокрема нерухомого, яке має намір придбати. Ще позивач зазначає, що призначене судом покарання він відбув відповідно до вироку суду. Надалі йому стало відомо, що у зв`язку із вироком Монастириського районного суду Тернопільської області у кримінальному провадженні № 603/889/14-к щодо конфіскації всього майна, будь-яке в подальшому набуте ним майно буде підлягати конфіскації.
Ще позивач зазначає, що відповідно до інформації про державну реєстрацію обтяжень 24.11.2016 Бучацький міжрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області вніс відомості про обтяження всього його нерухомого майна. У зв`язку з цим та з метою отримання повної інформації та спростування обтяження він звернувся до Відділу ДВС та отримав відповідь про те, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №50311361 з примусового виконання виконавчого листа виданого Монастириським районним судом Тернопільської області від 24.12.2015 по справі № 603/889/14-к про конфіскацію майна, належного засудженому ОСОБА_1 ; державним виконавцем відділу винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, виконавче провадження №50311361 за закінченням терміну зберігання знищено.
Також позивач звернувся до Монастириського районного суду Тернопільської області із проханням надати копії постанови Бучацького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.11.2016 із супровідним листом та копію прийнятого рішення Монастириським районним судом Тернопільської області у кримінальному провадженні № 603/889/14-к у частині арешту майна. Монастириський районний суд Тернопільської області повідомив, що з Бучацького відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції постанови про повернення виконавчого документа стягувачу або закінчення виконавчого провадження в суд не надходили. Інформація щодо виконання виконавчого листа по справі №603/889/14-к в частині конфіскації майна відсутня.
З посиланням на положення статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» позивач вважає протиправною бездіяльність Відділу ДВС щодо неповернення виконавчого документа по справі №603/889/14-к до Монастириського районного суду Тернопільської області в частині конфіскації майна у ОСОБА_1 , у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом. 
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.
Копія ухвали про відкриття провадження у справі від 11.12.2025 разом з позовною заявою та додатками надіслані відповідачу в його електронний кабінет та доставлені 11.12.2025 та 10.11.2025 відповідно, що підтверджується довідками про доставку електронного листа. Відповідач відзив на позов у строк встановлений судом (п`ятнадцять днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі) не подав, як і будь-які докази у спростування позовних вимог.
Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У судове засідання, призначене на 08.01.2026, учасники справи, належним чином повідомленні про дату, час та місце судового розгляду, не прибули.
Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача.
Враховуючи наявність такої заяви представника позивача та неповідомлення відповідачем поважних причин неприбуття його представника до суду, та беручи до уваги положення статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи. Розгляд справи проведено за наявними у справі матеріалами у порядку письмового провадження. 
Суд, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.
Вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 07.10.2015 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі - КК України) та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією всього майна, що є його власністю, такі обставини зазначені у листі Монастириського районного суду Тернопільської області від 21.10.2025 №603/889/14-к/1929/2025 (а.с.6).
У цьому ж листі вказано, що відповідно до пункту 29.8 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, чинній на дату звернення вироку суду до виконання, 24.12.2015 в Бучацьку об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Тернопільській області направлено виконавчий лист в частині конфіскації майна належного засудженому ОСОБА_1 для подальшого пред`явлення до виконання до органу державної виконавчої служби. 
Також зазначено, що з Бучацького відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції постанови про повернення виконавчого документа стягувачу або закінчення виконавчого провадження в Монастириський районний суд Тернопільської області не надходили.
У відомостях Державного реєстру прав на нерухоме майно у розділі щодо актуальної інформації про державну реєстрацію обтяжень міститься запис про обтяження на підставі постанови головного державного виконавця Мяснікова Петра Петровича Бучацького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про арешт майна боржника №50311361 від 24.11.2016, щодо особи, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1 , опис предмета обтяження: все нерухоме майно (а.с.4).
У відповідь на заяву ОСОБА_1 від 23.09.2025 Бучацький відділ державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомив, що перевіркою даних відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень (далі - АСВП) Розділу «ВД/ВП Спецрозділ» встановлено: на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №50311361 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Монастириським районним судом Тернопільської області від 24.12.2015 по справі №603/889/14-к про конфіскацію майна, належного засудженому ОСОБА_1 за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України. Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, яка діяла на момент прийняття рішення) 28.11.2016 державним виконавцем відділу винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Виконавче провадження було завершено та передано для зберігання до архіву, відповідно до п.2 Розділу XI Правил ведення діловодства, архіву в органах державної виконавчої служби № 1829/5 від 07.06.2017 та Інструкції з організації примусового виконання рішень виконавче провадження №50311361 за закінченням терміну зберігання знищено. За таких обставин, відділ не може надати будь-якої додаткової інформації по вищевказаному виконавчому провадженні. Згідно даних АСВП станом на 26.09.2025, відкрите виконавче провадження щодо виконання вищевказаного виконавчого документа на виконанні у відділі не перебуває (а.с.5).
За таких обставин позивач звернувся до суду з цим позовом та просив визнати бездіяльність Відділу ДВС щодо неповернення виконавчого документа по справі №603/889/14-к до Монастириського районного суду Тернопільської області в частині конфіскації майна позивача.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує такі нормативно правові акти.
Пунктом 29.8 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації 17.12.2013 № 173 (чинної на дату звернення вироку суду до виконання), було передбачено, що у разі якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання у порядку, передбаченому законом про виконавче провадження. Звернення вироку до виконання в частині конфіскації майна засудженого полягає в направленні до органу державної податкової служби для подальшого пред`явлення до виконання до органу державної виконавчої служби таких документів: виконавчий лист встановленої форми (Додаток 22), копія вироку, протокол накладення арешту на майно, опис майна або протокол про відсутність майна, яке підлягає опису, чи довідка суду про їх відсутність у матеріалах кримінального провадження, а в разі потреби - копія постанови про накладення арешту на майно.
Порядок виконання рішень суду на користь держави, в тому числі щодо конфіскації майна регулюється Законом України «Про виконавче провадження» та іншими нормативно-правовими актами.
На час звернення до виконання вироку суду по ОСОБА_1 був чинний Закон України від 21.04.1999 №606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон №606-XIV), який втратив чинність 05.01.2017 на підставі Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).
Відповідно до статті 1 Закону №606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). 
За змістом статті 8 цього ж Закону сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. За виконавчим документом про стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави від її імені виступає орган, за позовом якого судом винесено відповідне рішення, або орган державної влади (крім суду), який відповідно до закону прийняв таке рішення. За іншими виконавчими документами про стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави від її імені виступають органи доходів і зборів.
У пункті 5 частини третьої стаття 11 Закону №606-XIV передбачено право державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 
Згідно зі статтею 25 Закону №606-XIV державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. 
Копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення (стаття 31 Закону №606-XIV). 
У статті 41 Закону №606-XIV визначені підстави для повернення виконавчого документа стягувачу. Так, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: 
1) є письмова заява стягувача; 
2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 
3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення; 
4) стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа; 
5) у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника); 
6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу, або майно, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості (крім коштів), а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 
7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами Національної поліції, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку;
8) коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача-заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно; 
9) наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення. 
За приписами частини п`ятої цієї ж статті повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону. 
За змістом частини другої статті 48 Закону №606-XIV виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягувачем є держава, у випадках, передбачених частиною першою статті 47 цього Закону, повертається до органу, який пред`явив виконавчий документ до виконання.
Повертаючись до спірних правовідносин суд зазначає, що виконавчий документ щодо конфіскацій майна, належного засудженому ОСОБА_1 був направлений органом, що його видав, до відповідного органу державної податкової служби, а саме направлений Монастириським районним судом Тернопільської області 24.12.2015 в Бучацьку об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Тернопільській області для подальшого пред`явлення до виконання до органу державної виконавчої служби.
За виконавчим листом про конфіскацію майна в дохід держави органом стягнення є відповідний орган державної податкової служби, про що зазначено у статті 8 Закону №606-XIV, яка узгоджується з вимогами пункту 29.8 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації 17.12.2013 № 173.
У спірному випадку на підставі виконавчого листа, виданого Монастириським районним судом Тернопільської області від 24.12.2015 по справі №603/889/14-к про конфіскацію майна, належного засудженому ОСОБА_1 за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, державним виконавцем Бучацького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області було відкрито виконавче провадження №50311361.
У подальшому в межах цього виконавчого провадження №50311361 державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого провадження стягувачу.
Суд уже зазначав, що стягувачем за виконавчим документом був відповідний орган державної податкової служби - Бучацька об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Тернопільській області (чи її правонаступник з огляду на постійну реорганізації контролюючих/податкових органів).
Отож враховуючи положення частини другої статті 48 Закону №606-XIV виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягувачем є держава, мав бути повернутий до органу, який пред`явив виконавчий документ до виконання, тобто до відповідного органу державної податкової служби, а не до суду як помилково вважає позивач.
За таких обставин підстави для визнання бездіяльності Бучацького відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо неповернення виконавчого документа по справі №603/889/14-к до Монастириського районного суду Тернопільської області в частині конфіскації майна позивача протиправною відсутні.
Також суд зауважує, що саме лише надсилання / повернення виконавчого документу чи-то до органу, що його видав, чи-то до стягувача не змінить та не вплине на наявне / зареєстроване обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, накладеного в межах виконавчого провадження №50311361. Якщо позивач мав на увазі порушення своїх прав саме через наявність такого обтяження, то спосіб захисту порушених прав має бути пов`язаний саме з такою обставиною, а не щодо бездіяльності державного виконавця щодо повернення / неповернення виконавчого листа до суду.
За наведених обставин, перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . 
Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 243-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
ВИРІШИВ:
У позові ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Бучацького відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вулиця Агнона, 3/1, місто Бучач, Чортківський район, Тернопільська область, 48402, код ЄДРПОУ 403349325) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст рішення складено та підписано 08 січня 2026 року. 

Суддя Чепенюк О.В.