Справа № 159/7849/25
Провадження № 2/159/412/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 січня 2026 року м. Ковель 

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі
головуючого судді -       Смалюха Р.Я., 
за участю
секретаря судового засідання -     Клевецької О.М.,
позивача -        не з`явився,
представника позивача -     не з`явилась,
представник відповідача -      не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), від імені якого діє представник ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до Колодяжненської сільської ради Ковельського району Волинської області (Ковельський район, с. Колодяжне, вул. Лесі Українки, 20) про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2025 року ОСОБА_1 (далі - позивач або ОСОБА_1 ), від імені якого діє представник ОСОБА_2 (далі - представник позивача або ОСОБА_2 ) звернулись в суд з позовом до Колодяжненської сільської ради Ковельського району Волинської області (далі - відповідач або Колодяжненська сільська рада) про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід ОСОБА_3 , який постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_3 . Заповіти від імені ОСОБА_3 не посвідчувалися. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина. До складу спадкової маси, з поміж іншого, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_3 . Позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. У приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Олєйнікової О. В. заведено спадкова справа № 27/2025 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 . 
У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_3 нотаріусом було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач зазначає, що за вказаних обставин реалізація його спадкових прав можлива лише в судовому порядку, шляхом визнання за ним відповідного права.
Просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті діда ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як на підставу своїх вимог посилається на положення статей 1217, 1218, 1223, 1261, 1269, 1296 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).
Колодяжненська сільська рада Ковельського району Волинської області у заяві про розгляд справи за її відсутності від 18.11.2025 повідомила про визнання позовних вимог у повному обсязі.
Ухвалою від 03.11.2025 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, витребував у приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Олєйнікової О.В. спадкову справу, підготовче засідання у справі призначив на 02.12.2025, ухвалив здійснювати розгляд (формування та зберігання) справи у змішаній (паперовій та електронній) формі. 
Ухвалою суду від 02.12.2025 суд закрив підготовче провадження і призначив справу до судового розгляду на 05.01.2026.
У судове засідання 05.01.2026 учасники справи не з`явились, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримують повністю, просять позов задовольнити, відповідач проти задоволення позову не заперечив. 
Верховний Суд у своїх постановах від 13 листопада 2020 року у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19) та від 8 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) наголосив, що якщо учасники судового процесу, зокрема сторони чи їхні представники, не з`явилися на судове засідання, але суд дійде висновку, що наявних матеріалів достатньо для ухвалення законного та обґрунтованого рішення, розгляд справи може бути завершено без її відкладення. Основним критерієм для відкладення справи є не відсутність сторони або її представника, а неможливість вирішення спору в межах відповідного судового засідання.
У цій справі суд вважає, що наявних матеріалів достатньо для прийняття законного та обґрунтованого рішення, тому вирішення спору по суті може відбутися без відкладення розгляду справи.
У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів звукозапису не проводилася.
Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Вивчивши матеріали справи, суд встановив таке.
Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 14.02.2025, виданого повторно доводиться та обставина, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Грушівка, Ковельського району, батьками якого зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 68 років, у с. Грушівка, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , від 03.10.2024. 
Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 03.10.2024, виданого повторно виконавчим комітетом Білашівської сільської ради Ковельського району, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 80 років у с. Грушівка.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 у віці 91 рік, у с. Грушівка, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 08.04.1998, виданого Білашівською сільською радою.
З довідки № 445 від 20.12.2024, виданої Колодяжненською сільською радою Ковельського району вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі № 4 за 1996-2000 роки по АДРЕСА_3 був зареєстрований та постійно проживав до своєї смерті ОСОБА_6 із 1951 року і був виписаний в зв`язку зі смертю, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . В даному житловому будинку на день смерті ОСОБА_6 проживала та була зареєстрована невістка - ОСОБА_5 із 1953 року і була виписана у зв`язку із смертю, померла ІНФОРМАЦІЯ_7 . Заповіт від імені ОСОБА_6 в Білашівській сільській раді не посвідчувався. В управління та володіння спадковим майном ОСОБА_6 вступив його онук ОСОБА_1 .
Витягом з погосподарської книги № 4 села Грушівка за 1996-2000 роки Колодяжненської сільської ради Ковельського району підтверджується, що по особовому рахунку № НОМЕР_5 рахується житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який належав ОСОБА_6 і знаходиться в АДРЕСА_3 . Будинок побудований у 1951 році.
Відповіддю Комунального підприємства «Волиньпроект» від 22.06.2025 № 322/01-04 вбачається, що станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 не зареєстровано.
Вартість житлового будинку в АДРЕСА_3 складає 97312,00 грн. відповідно до висновку про вартість нерухомого майна № 209-Н від 23.06.2025.
З копії технічного паспорту, який складений 23.06.2025 ФОП ОСОБА_7 вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_3 1951 року побудови, загальна площа - 65,9 кв.м., житлова площа - 39,4 кв.м. та допоміжна площа - 26,5 кв.м. Житловий будинок не містить ознак самочинного будівництва. 
З копії спадкової справи № 27/2025 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка заведена приватним нотаріусом Ковельської районного нотаріального округу Олєйніковою О.В. вбачається, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 . У матеріалах спадкової справи інформація про інших спадкоємців відсутня.
ОСОБА_1 нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 03.04.2025 на спадкове майно до складу якого увійшло:
- право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Батьківщина» с. Білашів, Ковельського району Волинської області розміром 3,28 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на земельну частку (пай) серії РН № 065364. 
- право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Батьківщина» с. Білашів, Ковельського району Волинської області розміром 3,28 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на земельну частку (пай) серії РН № 065363. 
Постановою приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Олєйнікової О.В. від 03.04.2025 № 135/02-31 спадкоємцю ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 через відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Розглянувши та оцінивши подані учасниками справи обґрунтування та заперечення позовних вимог, пояснення та докази, суд дійшов висновку, що спір у справі виник у сфері визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування.
За приписами постанови Державного комітету статистики СРСР від 12.05.1985 № 5-24/26 Про Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах запис у погосподарських книгах визнавався в якості актів органів влади, що підтверджував право приватної власності.
Відповідно до статті 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05.08.1992 та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстроване в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.
Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05.08.1992 та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим.
Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05.08.1992 та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим.
Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»(03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Крім того, згідно з ч. 1, 2 ст. 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.
До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності.
Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність).
Враховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.
Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1).
Вищезазначена позиція викладена у Постанові ВС від 10 жовтня 2018 року у справі № 557/1209/16-ц.
Отже, суд дійшов висновку, що право власності у ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_3 виникло з моменту його побудови у 1951 році (такий рік побудови вказаний у витягу з погосподарської книги) відповідно до вимог діючого на той час законодавства.
Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ч.2 ст.548 ЦК УРСР). 
Згідно зі ст.529 ЦК УРСР до першої черги спадкоємців за законом належать у рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.
Відповідач подав суду заяву у якій визнав позов.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Визнання Колодяжненською сільською радою позову, на переконання суду, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та не суперечить закону, а тому суд не вбачає підстав для відмови у його прийнятті.
Оцінивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 (онук) після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , оскільки він вступив в управління та володіння його майном, що підтверджується довідкою Колодяжненської сільської ради.
Відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» та пункту 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, свідоцтво про право на спадщину не може бути видане у разі відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на нерухоме майно.
Постановою від 03.04.2025 № 135/02-32 нотаріус відмовила позивачу в оформленні спадщини, з підстав відсутності на зазначені вище будинки правовстановлюючих документів.
За таких обставин спадкове право позивача може бути реалізоване лише в судовому порядку.
Враховуючи час побудови нерухомого майна, яке спадкується, відсутність ознак самовільного будівництва, суд вважає необхідним вжити заходи для захисту прав позивача в спосіб, передбачений статтею 16 ЦК України шляхом визнання права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування.
Підсумовуючи наведене, вивчивши матеріали справи, повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази безпосередньо досліджені в судовому засіданні, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а у сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку, застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, виходячи з мотивів наведених вище, керуючись внутрішнім переконанням суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Колодяжненської сільської ради Ковельського району Волинської області необхідно задовольнити повністю визнавши за нею право власності на спадкове майно.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов задоволено повністю, однак позивач у заяві від 02.12.2025 про розгляд справи за його відсутності, також просив суд судові витрати залишити за ним, суд не стягує з відповідача сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Керуючись статтями 12, 76-81, 141, 247, 262-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до Колодяжненської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію цього рішення суду надіслати сторонам у справі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або проголошення рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), 
Відповідач: Колодяжненська сільська рада Ковельського району Волинської області (ЄДРПОУ 04333974, адреса: Ковельський район, с. Колодяжне, вул. Лесі Українки, 20).
Повне судове рішення складене 07.01.2026.

Головуючий:	Р. Я. СМАЛЮХ