номер провадження справи 19/207/25

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2026 Справа № 908/3591/25
м.Запоріжжя Запорізької області 

Суддя Господарського суду Запорізької області Давиденко І.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників матеріали справи
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ідентифікаційний код 35625014)
до відповідача 1: Фермерського господарства “ЛАВРИК В.О.” (72341, Запорізька обл., Мелітопольський р-н, с. Орлове, вул. Вишнева, буд 241, ідентифікаційний код 33809041)
до відповідача 2:  ОСОБА_1  ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )
про стягнення 170 735,90 грн 

без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вх. № 3962/08-07/25 від 01.12.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” до Фермерського господарства “ЛАВРИК В.О.”, ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за Договором про надання овердрафту №015/10892/834894 від 28.02.2020 року в розмірі 170 735,90 грн, з яких: 124 121,80 грн - основна сума боргу; 46 614,10 грн - сума заборгованості за відсотками.
Позов обґрунтовано приписами ст.ст. 526, 530, 553, 554, 610, 1054 ЦК України та мотивовано порушенням відповідачем умов Кредитного договору в частині оплати кредиту та процентів.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2025, справі присвоєно єдиний унікальний 908/3591/25 та визначено до розгляду судді Давиденко І.В.
На запит суду отримано відповідь № 2076894 від 02.12.2025 про відсутність довідки ВПО щодо відповідача 2 ОСОБА_1 . 
Згідно відомостей у Єдиному державному демографічному реєстрі ОСОБА_1 зареєстрований на тимчасово окуповані території України – АДРЕСА_2 .
Ухвалою суду від 05.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3591/25. Присвоєно справі номер провадження 19/207/25. Ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Розгляд справи по суті ухвалено розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі. Встановлено відповідачам строк для подання до суду: відзиву на позов із доказами, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; заперечень із урахуванням вимог ст. 167 ГПК України. 
Згідно відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФГ «ЛАВРИК В.О.» має зареєстроване місцезнаходження на тимчасово окупованій території: 72341, Запорізька область, Мелітопольський район, с.Орлове, вул.Вишнева 241, 
Укрпошта на вказаний індекс пошту не відправляє.
Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11.03.2025 за № 380/43786, затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.
До вказаного Переліку тимчасово окупованих територій входить село Орлове Терпіннівської сільської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області код UA23080270000086363 (включено з 25.02.2022).
Згідно ч. 1 ст. 12-1 Закону України “Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території” якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Відповідачі 1, 2 про відкриття провадження у даній справі були повідомлені належним чином, у відповідності до статті 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», а саме: через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, шляхом розміщення тексту відповідної ухвали на вказаному сайті. 
Отже, судом вжито всі можливі заходи для повідомлення відповідачів про відкриття провадження у справі № 908/3591/25.
Судом також враховано, що не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Про хід розгляду справи відповідачі могли дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України «Єдиний державний реєстр судових рішень»://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.
У відповідності до частин 2 і 3 ст. 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Отже, тридцятиденний термін, наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, сплив. Будь-яких процесуальних заяв або заяв по суті протягом цього періоду до суду не надходило. Тому, суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.
Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (ч. ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України).
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.
Згідно зі ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Відзив на адресу суду від відповідачів не надходив, як не надходило і будь-яких клопотань чи заяв.
Згідно зі ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У відповідності до ст. 42 ГПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
За таких обставин, суд визнав наявні в матеріалах справи № 908/35911/25 письмові докази достатніми для всебічного, повного та об`єктивного розгляду спору.
Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення – 04.02.2026.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд 

ВСТАНОВИВ:

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути – визнання права.
З огляду на статтю 509 Цивільного кодексу України вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.
28.02.202 між Акціонерним товариством “Райффайзен Банк Аваль” правонаступником якого є Акціонерне товариство “Райффайзен Банк” (АТ “Райффайзен Банк”/Банк/Кредитор) та Фермерським господарством «ЛАВРИК В.О.» (ФГ «ЛАВРИК В.О.»/Позичальник) укладено договір надання овердрафту № 015/10892/834894 (кредитний договір/договір).
За умовами Кредитного договору Кредитор надає Позичальнику протягом Строку доступності Овердрафту можливість використання Овердрафту в межах Поточного ліміту, а Позичальник зобов`язується використовувати Овердрафт за цільовим призначенням, вказаним в пункті 1.9. Договору, з дотриманням вимог законодавства України, погасити Овердрафт/Кредитну заборгованість, сплатити Проценти та комісії, а також виконати інші зобов`язання, визначені Договором, у строки, передбачені Договором, але не пізніше Дати закінчення Строку Овердрафту (п.1.1.-1.2. Кредитного договору).
Максимальний ліміт за Договором про надання овердрафту складає 513 000,00 гривень (п`ятсот тринадцять тисяч гривень 00 коп.), у межах якого встановлюється Поточний ліміт. На дату укладення Договору Поточний ліміт складає 171 000,00 гривень (сто сімдесят одна тисяча гривень 00 коп.). Поточний ліміт за Договором не може перевищувати 70% від середньомісячних надходжень за останні три календарні місяці на всі поточні рахунки Позичальника, відкриті у Кредитора. При цьому розрахунок середньомісячних надходжень здійснюється відповідно до пункту 2.4. Договору. В подальшому поточний ліміту встановлюється та визначається відповідно до статті 2 Договору (п. 1.3.-1.4. Кредитного договору).
За визначенням п. 1.7. Кредитного договору, строк Овердрафту: з дати виконання Позичальником умов, передбачених п. 2.1. Договору, по Дату закінчення Строку Овердрафту (включно).
Дата закінчення строку Овердрафту - 28.02.2023 (розділ «Визначення термінів» Договору).
Відповідно до п. 5.1.-5.2. Кредитного договору, протягом Строку Овердрафту Позичальник зобов`язаний здійснювати погашення Овердрафту не пізніше останнього дня Максимального строку Безперервного дебетового сальдо та не пізніше Дати закінчення Строку Овердрафту, в залежності від того, яка дата настане раніше. Якщо останній календарний день Максимального строку Безперервного дебетового сальдо не є Банківським днем, то для погашення такого Дебетового сальдо Позичальник має забезпечити наявність грошових коштів на Поточному рахунку на кінець останнього Банківського дня, що передує останньому календарному дню Максимального строку Безперервного дебетового сальдо. Якщо Дата закінчення Строку Овердрафту не є Банківським днем, то для погашення Овердрафту Позичальник зобов`язаний забезпечити наявність грошових коштів на Поточному рахунку для погашення Дебетового сальдо, Процентів та інших платежів, на кінець останнього Банківського дня, що передує Даті закінчення Строку овердрафту. Погашення Овердрафту здійснюється за рахунок коштів, що надходять на Поточний рахунок Позичальника. Повним погашенням Овердрафту вважається відсутність на Поточному рахунку Дебетового сальдо на кінець Банківського дня. Погашення Кредитної заборгованості здійснюється за рахунок будь-яких коштів Позичальника.
Відповідно до п. 12.1 Договору договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами, скріплення печатками сторін та діє до повного виконання ними прийнятих зобов`язань за договором.
У розділі “Визначення термінів” кредитного договору поточним рахунком позичальника зазначено № НОМЕР_2 відкритий в АТ “Райффайзен Банк”, код банку 380805.
З метою забезпечення виконання зобов`язань Позичальника, 28.02.2020 між Акціонерним товариством “Райффайзен Банк Аваль” правонаступником якого є Акціонерне товариство “Райффайзен Банк” (Кредитор) та ОСОБА_1 (Поручитель) укладено Договір поруки №015/10892/834894/П (Договір поруки).
Згідно із п. 1.1. Договору поруки Поручитель зобов`язується відповідати перед Кредитором солідарно з Позичальником за виконання Забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов Кредитного договору, за умовами якого Позичальник зобов`язаний: повернути кредит у розмірі 513 000,00 грн, в порядку, передбаченому кредитним договором, не пізніше 28.02.2023, або іншої дати, визначеної відповідно до умов Кредитного договору; сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі 18% річних або в будь-якому іншому розмірі, зміненому відповідно до умов Кредитного договору, у т.ч. на підставі додаткових угод до нього, укладених після набуття чинності цим Договором; сплатити комісії в розмірах, передбачених Кредитним договором; сплатити пені, штрафи, передбачені Кредитним договором, а також відшкодувати витрати та збитки Кредитора, пов`язані з неналежним виконанням Позичальником умов Кредитного договору. 
Відповідно до п. 1.2. Договору поруки, Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Позичальник, в порядку та строки, визначені Кредитним Договором, у тому числі, при виникненні підстав для дострокового/часткового виконання Забезпечених зобов`язань. 
Пунктом 1.4. Договору поруки передбачено, що без додаткового отримання попередньої згоди Поручителя, у тому числі без додаткового повідомлення Поручителя та без укладення додаткових угод до Договору, порукою за цим Договором також забезпечується у повному обсязі Забезпечені зобов`язання, які виникнуть (зміняться) внаслідок змін до Кредитного Договору зокрема, внаслідок:
- внесення змін до Кредитного договору щодо продовження на будь-які строки користування кредитом (його частинами) та /або будь-яка зміну строків виконання всіх, або окремих Забезпечених зобов`язань, що призводять до збільшення періоду, за який нараховуються проценти, та/або до збільшення суми нарахованих процентів; 
- збільшення заборгованості за Кредитом на суму нарахованих та несплачених процентів (капіталізація процентів);
- будь-якого збільшення розміру процентів за Кредитним договором, відповідно до умов Кредитного договору, у т.ч. на підставі додаткових угод до нього, укладених після набуття чинності цим Договором;
- зміни будь-яким чином методу (способу) нарахування процентів за користування Кредитом;
- доповнення зобов`язань Позичальника зобов`язаннями зі сплати комісій та/або неустойок, що підлягають сплаті Кредитору, та/або збільшення їх видів та розмірів;
- розширення змісту Забезпеченого зобов`язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним.
За приписами п. 2.1. Договору поруки, у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Позичальником всіх або окремих Забезпечених зобов`язань Поручитель та Позичальник відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. У випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Позичальником всіх або окремих Забезпечених зобов`язань в порядку та строки, встановлені Кредитним договором, Кредитор набуває права вимоги до Поручителя щодо сплати заборгованості за порушеними Забезпеченими зобов`язаннями. 
Відповідно до п. 7.2 Договору поруки встановлено, що цей Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами і скріплення печаткою Кредитора. Строк поруки, що встановлена Договором, за кожним Забезпеченим зобов`язанням становить 5 (п`ять) років від дня закінчення строку/настання терміну виконання відповідного Забезпеченого зобов`язання. Порука для відповідного Забезпеченого зобов`язання не припиняється після закінчення цього строку у разі, якщо Кредитор у межах цього строку пред`явив вимогу до Поручителя. Сторони погодили, що строк поруки для Забезпечених зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, обчислюється окремо по кожній його частині починаючи від дня закінчення строку/настання терміну виконання відповідної частини такого Забезпеченого зобов`язання. 
24.07.2024 між АТ “Райффайзен Банк” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” (ТОВ “ФК “ЄАПБ”/Новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-72, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 015/10892/834894 від 28.02.2020, укладеним між АТ “Райффайзен Банк” та Фермерським господарством «ЛАВРИК В.О.», перейшло до ТОВ “ФК “ЄАПБ”. 
Відповідно до п. 2.1. договору відступлення права вимоги на умовах, встановлених цим договором та відповідно до ст. ст. 512-519 Цивільного кодексу України, АТ “Райффайзен Банк” передає (відступає) ТОВ “ФК “ЄАПБ” за плату, а ТОВ “ФК “ЄАПБ” приймає належні АТ “Райффайзен Банк” права вимоги до боржників, вказані у Реєстрі(ах) боржників (Портфель заборгованості).
Керуючись п. 2.2. договору відступлення права вимоги, відступлення до ТОВ “ФК “ЄАПБ” зазначених в попередньому реєстрі боржників (додаток № 1 до договору) прав вимоги відбувається за умови виконання ТОВ “ФК “ЄАПБ” п. 3.2. договору, та з моменту підписання сторонами реєстру(ів) боржників, складених за формою, наведеною в додатку № 2 до договору. Сторони погодили, що реєстр(и) боржників підписується(ються) сторонами не пізніше 10 робочих днів з дати підписання договору та попереднього реєстру боржників.
Згідно з п. 2.3. договору відступлення права вимоги на умовах, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, ТОВ “ФК “ЄАПБ” заміняє АТ “Райффайзен Банк” у кредитних договорах та договорах забезпечення, що входять до портфеля заборгованості і відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог АТ “Райффайзен Банк”, включаючи право вимагати від боржників та поручителів належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за кредитними договорами та договорами забезпечення.
Права вимоги переходять до нового кредитора в повному обсязі, безвідзивно та без можливості зворотного відступлення.
Відповідно до реєстру боржників від 30.07.2024 до договору відступлення права вимоги № 114/2-72 від 24.07.2024 ТОВ “ФК “ЄАПБ” набуло права грошової вимоги до ФГ «ЛАВРИК В.О.» за кредитним договором № 015/10892/834894 від 28.02.2020, в сумі 170735,90 грн, з яких: 124 121,80 грн заборгованість за основним боргом; 46 614,10 грн заборгованість за відсотками.
Нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ “ФК “ЄАПБ” права грошової вимоги здійснювались безпосередньо АТ “Райффайзен Банк” станом на день відступлення права вимоги ТОВ “ФК “ЄАПБ” не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися.
Враховуючи те, що в реєстрі боржників від 30.07.2024 міститься інформація щодо великої кількості боржників, що є банківською таємницею, розкриття якої має здійснюватися у визначеному законом порядну, надано витяг з реєстру боржників від 30.07.2024, що містить дані лише щодо ФГ «ЛАВРИК В.О.».
Згідно з п. 5.5. договору відступлення права вимоги з дати відступлення права вимоги новий кредитор приймає на себе всі ризики, пов`язані із подальшим стягненням заборгованості за кредитними договорами та зверненням стягнення за договорами забезпечення незалежно від стадії стягнення - судової чи позасудової, самостійно визначає способи стягнення заборгованості, що випливає із прав вимоги та звернення стягнення за договорами забезпечення та здійснює їх на власний розсуд та ризик з урахуванням та дотриманням вимог чинного законодавства України.
Пунктом 2.6. договору відступлення права вимоги, визначено, що відступлення прав вимоги за договором здійснюється без згоди боржників за кредитними договорами та/або поручителів за договорами забезпечення.
Пунктом 2.7. договору відступлення права вимоги, визначено, що протягом 10 календарних днів з дати відступлення прав вимоги за цим договором АТ “Райффайзен Банк” здійснює розсилку повідомлень боржникам та поручителям про відступлення ТОВ “ФК “ЄАПБ” прав вимоги згідно діючого законодавства України.
Станом на 24.07.2024 за Кредитним договором утворилась заборгованість у розмірі 170 735,90 грн. із яких: прострочена заборгованість за кредитом – 124 121,80 грн; заборгованість за відсотками – 46 614,10 грн, у тому числі прострочена заборгованість за відсотками - 46 614,10 грн.
Несплата заборгованості за Кредитним договором стала підставою для звернення позивача до суду з даним позовом про стягнення з кредитних коштів в розмірі 124 121,80 грн та 46 614,10 грн заборгованості за процентами.
Проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. 
За змістом статті 11 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
У відповідності до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Нормами статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
В силу приписів ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору полягає передусім у вільному волевиявленні волі сторін на вступ у договірні відносини. Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб (ст. 627 ЦК України). 
Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).
Статтею 1055 ЦК України унормовано, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
На виконання Кредитного договору АТ “Райффайзен Банк” свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, а саме надало овердрафт/кредит у розмірі встановленому в в договорі, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку позичальника від 10.10.2025.
Станом на 30.07.2024 за Кредитним договором про надання овердрафту утворилась заборгованість в сумі 170 735,90 грн.
Відповідач 1 не надав доказів сплати простроченої заборгованості. 
Частина 1 ст. 76 ГПК України встановлює, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. 
За визначеннями в Кредитному договорі “Овердрафт” – це форма кредитування Позичальника шляхом здійснення платежів (переказів) з Поточного рахунку в межах Поточного ліміту в разі відсутності (недоступності) грошових коштів на Поточному рахунку, внаслідок чого за Поточним рахунком виникає Дебетове сальдо. “Дебетове сальдо” – від`ємна різниця між сумою коштів на Поточному рахунку та сумою видаткових операцій на Поточному рахунку станом на кінець календарного дня. Значення дебетового сальдо не може перевищувати поточний ліміт. “Поточний ліміт” - розмір грошових коштів Овердрафту, що можуть бути надані Кредитором Позичальнику в порядку та на умовах Договору.
Відповідно до доданих до позовної заяви виписок по особовим рахункам ФГ «ЛАВРИК В.О.» використовувало наданий банком Овердрафт та має заборгованість в сумі 170 735,90 грн.
Згідно із правовою позицією Верховного Суду, яка відображена у постанові від 23.09.2019 у справі №910/10254/18, від 04.05.2023 у справі №925/636/22 виписки з особового рахунка клієнта банку (банківські виписки з рахунку позичальника) є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.
Таким чином, надані позивачем банківській виписки є належними доказами, що підтверджують факт наявності заборгованості відповідача 1.
Виходячи зі змісту норм ч. ч. 1, 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, умовою користування кредитними коштами є платність. 
Згідно із ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Пунктом 4.1. Кредитного договору передбачено, що проценти за користування Овердрафтом розраховуються на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 18,00% річних. 
З дати скасування Максимального ліміту та Поточного ліміту з будь-яких підстав, зазначених в пунктах 8.2. та 8.3. (крім підпункту 8.3.4.) договору, проценти за користування Кредитною заборгованістю розраховуються на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 40% річних (п. 4.2. Кредитного договору).
Згідно п. 4.7.-4.8. Кредитного договору при розрахунку Процентів враховується день виникнення Безперервного дебетового сальдо/Кредитної заборгованості та не враховується останній день наявності Безперервного дебетового сальдо/Кредитної заборгованості. Позичальник зобов`язаний сплачувати Проценти щомісяця в Дату сплати Процентів, та остаточно, при погашенні Овердрафту/Кредитної заборгованості з дотриманням порядку, передбаченого пунктом 4.12. Договору, та з врахуванням наступних періодів:
- в першому календарному місяці користування Овердрафтом/Кредитною заборгованістю - за період з дня надання Овердрафту/ виникнення Кредитної заборгованості по день, що передує календарному дню Дати сплати процентів; 
- в наступних календарних місяцях - за період з календарного дня Дати сплати процентів попереднього місяця (включно) по день, що передує календарному дню Дати сплати процентів;
- в останній календарний місяць - за період з календарного дня Дати сплати Процентів попереднього календарного місяця (включно) по день, що передує даті повного погашення Овердрафту/Кредитної заборгованості.
За приписами п. 4.12. Кредитного договору для сплати Процентів Позичальник зобов`язується на кінець останнього Банківського дня, що передує Даті сплати Процентів, підтримувати залишок коштів на Поточному рахунку або наявність невикористаної частини Поточного ліміту в сумі, достатній для сплати Процентів. Якщо календарний день Дати сплати Процентів у поточному місяці відсутній, Позичальник зобов`язаний забезпечити наявність коштів на Поточному рахунку або наявність невикористаної частини Ліміту Овердрафту на кінець останнього Банківського дня поточного місяця. При настанні строку сплати Процентів Кредитор здійснює договірне списання суми, належної до сплати Позичальником. У відповідному місяці, з Поточного рахунку, згідно п. 5.3. Договору . При відсутності коштів на Поточному рахунку протягом Строку доступності Овердрафту Кредитор здійснює договірне списання коштів за рахунок невикористаного Поточного ліміту. У разі відсутності коштів на Поточному рахунку та/або невикористаного Поточного ліміту, Позичальник є таким, що прострочив виконання своїх зобов`язань за Договором по сплаті Процентів.
Відповідно до п. 8.1 Кредитного договору договору, у разі настання обставин дефолту Кредитор має безумовне право на власний розсуд, без необхідності укладення будь-яких додаткових угод/договорів вжити один або декілька таких заходів: 
8.1.1. скасувати Максимальний та Поточний ліміт або встановити розміри всіх або окремих лімітів в розмірі фактичної заборгованості Позичальника; 
8.1.2 вимагати дострокового повного/часткового погашення заборгованості; 
8.1.3. вимагати надання забезпечення (додаткового забезпечення) виконання зобов`язань Позичальника за Договором.
Відповідно до п. 4.3. Кредитного договору нарахування процентів здійснюється виходячи з зазначених у договорі розмірів процентних ставок, щоденно на фактичну заборгованість Позичальника за Овердрафтом/ Кредитною заборгованістю протягом всього строку наявності Безперервного дебетового сальдо/Кредитної заборгованості.
Пунктом 8.6. Кредитного договору договору сторони визначили, що з дати скасування максимального ліміту та Поточного ліміту Позичальник втрачає право на користування Овердрафтом, заборгованість за Овердрафтом у разі наявності Дебетового сальдо, є Кредитною заборгованістю та переноситься для обліку на рахунок для обліку кредитів, а нараховані проценти за користування Овердрафтом переносяться на відповідні рахунки нарахованих доходів.
До моменту передання прав вимоги та здійснення залишку заборгованості за розрахунком станом на 24.07.2024 докази скасування Банком максимального ліміту та Поточного ліміту для Позичальника відсутнє, отже нарахування відсотків за заявлений у розрахунку від 30.07.2024 є правомірним, у відповідача 1 наявна заборгованість за процентами в сумі 46 614,10 грн.
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 1 заявленої суми основного зобов`язання з погашення кредиту в сумі 124 121,80 грн та 46 614,10 грн заборгованості за відсотками є правомірними, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню відносно відповідача 1.
На виконання Кредитного договору АТ “Райффайзен Банк” свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, а саме надало овердрафт/кредит у розмірі встановленому в в договорі, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку позичальника від 10.10.2025.
Станом на 30.07.2024 за Кредитним договором про надання овердрафту утворилась заборгованість в сумі 170 735,90 грн.
Відповідач 1 не надав доказів сплати простроченої заборгованості. 
Частина 1 ст. 76 ГПК України встановлює, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. 
За визначеннями в Кредитному договорі “Овердрафт” – це форма кредитування Позичальника шляхом здійснення платежів (переказів) з Поточного рахунку в межах Поточного ліміту в разі відсутності (недоступності) грошових коштів на Поточному рахунку, внаслідок чого за Поточним рахунком виникає Дебетове сальдо. “Дебетове сальдо” – від`ємна різниця між сумою коштів на Поточному рахунку та сумою видаткових операцій на Поточному рахунку станом на кінець календарного дня. Значення дебетового сальдо не може перевищувати поточний ліміт. “Поточний ліміт” - розмір грошових коштів Овердрафту, що можуть бути надані Кредитором Позичальнику в порядку та на умовах Договору.
Відповідно до доданих до позовної заяви виписок по особовим рахункам ФГ «ЛАВРИК В.О.» використовувало наданий банком Овердрафт та має заборгованість в сумі 170 735,90 грн.
Згідно із правовою позицією Верховного Суду, яка відображена у постанові від 23.09.2019 у справі №910/10254/18, від 04.05.2023 у справі №925/636/22 виписки з особового рахунка клієнта банку (банківські виписки з рахунку позичальника) є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.
Таким чином, надані позивачем банківській виписки є належними доказами, що підтверджують факт наявності заборгованості відповідача 1.
Виходячи зі змісту норм ч. ч. 1, 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, умовою користування кредитними коштами є платність. 
Згідно із ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Пунктом 4.1. Кредитного договору передбачено, що проценти за користування Овердрафтом розраховуються на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 18,00% річних. 
З дати скасування Максимального ліміту та Поточного ліміту з будь-яких підстав, зазначених в пунктах 8.2. та 8.3. (крім підпункту 8.3.4.) договору, проценти за користування Кредитною заборгованістю розраховуються на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 40% річних (п. 4.2. Кредитного договору).
Згідно п. 4.7.-4.8. Кредитного договору при розрахунку Процентів враховується день виникнення Безперервного дебетового сальдо/Кредитної заборгованості та не враховується останній день наявності Безперервного дебетового сальдо/Кредитної заборгованості. Позичальник зобов`язаний сплачувати Проценти щомісяця в Дату сплати Процентів, та остаточно, при погашенні Овердрафту/Кредитної заборгованості з дотриманням порядку, передбаченого пунктом 4.12. Договору, та з врахуванням наступних періодів:
- в першому календарному місяці користування Овердрафтом/Кредитною заборгованістю - за період з дня надання Овердрафту/ виникнення Кредитної заборгованості по день, що передує календарному дню Дати сплати процентів; 
- в наступних календарних місяцях - за період з календарного дня Дати сплати процентів попереднього місяця (включно) по день, що передує календарному дню Дати сплати процентів;
- в останній календарний місяць - за період з календарного дня Дати сплати Процентів попереднього календарного місяця (включно) по день, що передує даті повного погашення Овердрафту/Кредитної заборгованості.
За приписами п. 4.12. Кредитного договору для сплати Процентів Позичальник зобов`язується на кінець останнього Банківського дня, що передує Даті сплати Процентів, підтримувати залишок коштів на Поточному рахунку або наявність невикористаної частини Поточного ліміту в сумі, достатній для сплати Процентів. Якщо календарний день Дати сплати Процентів у поточному місяці відсутній, Позичальник зобов`язаний забезпечити наявність коштів на Поточному рахунку або наявність невикористаної частини Ліміту Овердрафту на кінець останнього Банківського дня поточного місяця. При настанні строку сплати Процентів Кредитор здійснює договірне списання суми, належної до сплати Позичальником. У відповідному місяці, з Поточного рахунку, згідно п. 5.3. Договору . При відсутності коштів на Поточному рахунку протягом Строку доступності Овердрафту Кредитор здійснює договірне списання коштів за рахунок невикористаного Поточного ліміту. У разі відсутності коштів на Поточному рахунку та/або невикористаного Поточного ліміту, Позичальник є таким, що прострочив виконання своїх зобов`язань за Договором по сплаті Процентів.
Відповідно до п. 8.1 Кредитного договору договору, у разі настання обставин дефолту Кредитор має безумовне право на власний розсуд, без необхідності укладення будь-яких додаткових угод/договорів вжити один або декілька таких заходів: 
8.1.1. скасувати Максимальний та Поточний ліміт або встановити розміри всіх або окремих лімітів в розмірі фактичної заборгованості Позичальника; 
8.1.2 вимагати дострокового повного/часткового погашення заборгованості; 
8.1.3. вимагати надання забезпечення (додаткового забезпечення) виконання зобов`язань Позичальника за Договором.
Відповідно до п. 4.3. Кредитного договору нарахування процентів здійснюється виходячи з зазначених у договорі розмірів процентних ставок, щоденно на фактичну заборгованість Позичальника за Овердрафтом/ Кредитною заборгованістю протягом всього строку наявності Безперервного дебетового сальдо/Кредитної заборгованості.
Пунктом 8.6. Кредитного договору договору сторони визначили, що з дати скасування максимального ліміту та Поточного ліміту Позичальник втрачає право на користування Овердрафтом, заборгованість за Овердрафтом у разі наявності Дебетового сальдо, є Кредитною заборгованістю та переноситься для обліку на рахунок для обліку кредитів, а нараховані проценти за користування Овердрафтом переносяться на відповідні рахунки нарахованих доходів.
До моменту передання прав вимоги та здійснення залишку заборгованості за розрахунком станом на 24.07.2024 докази скасування Банком максимального ліміту та Поточного ліміту для Позичальника відсутнє, отже нарахування відсотків за заявлений у розрахунку від 30.07.2024 є правомірним, у відповідача 1 наявна заборгованість за процентами в сумі 46 614,10 грн.
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 1 заявленої суми основного зобов`язання з погашення кредиту в сумі 124 121,80 грн та 46 614,10 грн заборгованості за відсотками є правомірними, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню відносно відповідача 1.
Стосовно Договору поруки та позовних вимог відносно відповідача 2 суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Поняття поруки закріплено у ст. 553 ЦК України, відповідно до якої порукою є договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. 
Договір поруки має бути укладений у письмовій формі, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 547 ЦК правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Частиною 1 ст. 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включно зі сплатою основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, крім випадків, коли поручитель зобов`язався відповідати за виконання зобов`язання частково (ч. 2 ст. 553, ч. 2 ст. 554 ЦК України).
Пунктом 2.2. Договору поруки погоджено, що Поручитель зобов`язується здійснити виконання Забезпечених зобов`язань протягом 10 (десяти) банківських днів з дати отримання Вимоги від Кредитора та в обсязі, зазначеному в такій Вимозі. Вимога Кредитора є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання Поручителем Забезпечених зобов`язань в розмірі, визначеному Кредитором у Вимозі. Кредитор має право направляти вимоги Поручителю будь-яку кількість разів до повного виконання Забезпечених зобов`язань. 
У даному випадку, слід враховувати погоджені сторонами умови п. 2.2 Договору поруки про те, що заборгованість поручителя за цим договором вважається простроченою у випадку невиконання поручителем зобов`язань, визначених у вимозі банка (або нового кредитора) з наступного дня після спливу 10 (десяти) робочих днів з дати отримання поручителем відповідної вимоги.
Між тим, докази звернення АТ “Райффайзен Банк” або позивача у справі до відповідача 2 з вимогою про виконання зобов`язання за Кредитним договором за боржника в матеріалах справи відсутні. Викладені обставини позивачем не спростовані.
Враховуючи, що текст Кредитного договору був наданий АТ “Райффайзен Банк”, відтак його умови мають тлумачитися проти того, хто їх написав (правило Contra proferentem). Contra proferentem має на меті поставити сторону, яка припустила двозначність, в невигідне становище. Зазначене правило застосовується у тому випадку, коли очевидно, що лише одна сторона брала участь в процесі вибору відповідних формулювань чи формулюванні тих або інших умов в договорі чи навіть складала проект усього договору або навіть тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. У разі неясності умов договору тлумачення умов договору повинно здійснюватися на користь контрагента сторони, яка підготувала проект договору або запропонувала формулювання відповідної умови. Поки не доведене інше, презюмується, що такою стороною була особа, яка є професіоналом у відповідній сфері, що вимагає спеціальних знань. Таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 05 грудня 2022 року по справі № 753/8945/19. 
Позивач не був позбавлений можливості реалізувати право на направлення вимоги Поручителю, оскільки п. 5.5 та п. 5.6 Договору поруки передбачають широкі способи комунікації між сторонами, зокрема шляхом поштових відправлень, електронних листів, SMS-повідомлень та інших погоджених засобів.
Так, пунктами 5.5 Договору поруки передбачено, що Поручитель надає Кредитору згоду на власний розсуд останньою та без обмеження телефонувати, направляти відомості з питань виконання Договору та/або інших укладених між Поручителем та Кредитором договорів, інші інформаційні, рекламні повідомлення га пропозиції щодо послуг Кредитора, його партнерів за допомогою поштових відправлень, електронних засобів зв`язку, SMS - повідомлень, з використанням мобільного зв`язку або мережі Інтернет тощо на поштові адреси, адреси електронної пошти, номери телефонів, що надані Поручителем Кредитору (зазначені в будь-яких документах) або стали відомі Кредитору іншим чином. 
Отже, з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, враховуючи недоведення позивачем звернення до поручителя з відповідною вимогою, відсутнє прострочення виконання зобов`язання з боку поручителя, тому суд, приходить до висновку, що строк виконання відповідачем 2 зобов`язання зі сплати спірної заборгованості на момент пред`явлення позову до поручителя не настав.
У зв`язку з цим відсутні підстави для задоволення позову до відповідача 2.
Позов є процесуальною вимогою позивача до суду про захист порушеного права, передумовою якого є факт порушення прав позивача з боку відповідача. Пред`явлення позову до поручителя не замінює вимогу кредитора до поручителя як умови настання строку виконання зобов`язання поручителем за договором поруки, що належить до сфери матеріального права. 
Тобто, поняття “пред`явлення вимоги” та “пред`явлення позову” мають різне змістовне наповнення та порядок реалізації. 
Аналогічних висновків дійшов і Центральний апеляційний господарський суд у постанові від 20.05.24 по справі № 908/2218/23, яка набрала законної сили (ухвалою Верховного Суду від 20.06.2024 відмовлено у відкритті касаційного провадження).
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. При цьому виконання рішень, винесених судом, є невід`ємною частиною «права на суд», адже в іншому випадку положення статті 6 Конвенції будуть позбавлені ефекту корисної дії (пункти 34, 37 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бурдов проти Росії»).
Відповідно до ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. 
Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 73, 77 ГПК України).
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Відповідно до ч. 7 ст. 238 ГПК України суд, приймаючи рішення на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, повинен зазначити, в якій частині рішення стосується кожного з них, або зазначити, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.
Згідно зі ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача-1 пропорційно задоволеним відносно нього вимогам. 
В поряду ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача в розмірі 2422,40 грн, враховуючи, що позов заявлено в електронній формі через підсистему «Електронний суд» та приписи ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору). 
Відповідно до платіжної інструкції № 150671 від 25.11.2025 позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн. 
Суд констатує, що відповідно до приписів ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, зазначена сума судового збору повертається за відповідним клопотанням платнику. 
Таким чином, зайво сплачений судовий збір в розмірі 605,69 грн підлягає поверненню позивачу в установленому Законом порядку. 
Керуючись ст.ст. 42, 123, 129, 233, 238, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд 
В И Р І Ш И В:

1. Позов відносно Фермерського господарства “ЛАВРИК В.О.” (72341, Запорізька обл., Мелітопольський р-н, с. Орлове, вул. Вишнева, буд 241, ідентифікаційний код 33809041) задовольнити.
2. Стягнути з Фермерського господарства “ЛАВРИК В.О.” (72341, Запорізька обл., Мелітопольський р-н, с. Орлове, вул. Вишнева, буд 241, ідентифікаційний код 33809041) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ідентифікаційний код 35625014; адреса для листування: 07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, поверх 4) 124 121,80 грн (сто двадцять чотири тисячі сто двадцять одна гривня 80 коп.) заборгованості за основним боргом, 46 614,10 грн (сорок шість тисяч шістсот чотирнадцять гривень 10 коп.) заборгованості за процентами, 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.) витрат по сплаті судового збору.
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
4. У позові відносно ОСОБА_1  ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) відмовити. 

Рішення складено та підписано 04.02.2026.

Суддя І.В. Давиденко 

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.