Справа №573/2619/25 
Номер провадження 1-кп/573/46/26 

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 січня 2026 року   м. Білопілля
Білопільський районний суд Сумської області у складі:
головуючої судді:       ОСОБА_1 , 
з участю секретаря:     ОСОБА_2 , 
прокурора:      ОСОБА_3 , 
обвинуваченої:       ОСОБА_4 , 
потерпілих:      ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , 
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 12025205530000163 від 19.11.2025 по обвинуваченню 
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки селище Улянівка, Сумської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , із середньо-спеціальною освітою, заміжньої, маюча на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працююча спеціалістом І категорії у відділі освіти Миколаївської селищної ради, не особа з інвалідністю, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуваючої, раніше не судимої, 
у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У ході досудового розслідування встановлено, що 18.11.2025 ОСОБА_4 перебувала неподалік магазину “Бережок”, який розташований за адресою: бульвар Свободи, буд. 3, селище Миколаївка, Сумського району Сумської області, де також в цей самий час перебувала і її свекруха ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є матір`ю її чоловіка ОСОБА_9 та з якою вона перебуває у родинних відносинах відповідно до ст. 3 Закону України “Про запобігання та протидію домашньому насильству”, а тому згідно з вимогами ст. 3 Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами, яка ратифікована Законом № 2319-IX від 20.06.2022, набрала чинності для України 01.11.2022, вказане кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) відноситься до категорії кримінальних правопорушень (кримінального проступку), пов`язаного з домашнім насильством.
Перебуваючи на вулиці неподалік магазину “Бережок”, який розташований за вище вказаною адресою, близько 09:00 год., 18.11.2025, між невісткою ОСОБА_4 та свекрухою ОСОБА_5 на ґрунті триваючих неприязних відносин виникла словесна сварка, у ході якої у невістки ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на завдання фізичного болю ОСОБА_5 . 
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на завдання фізичного болю, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, невістка ОСОБА_4 , 18.11.2025, близько 09:00 год., перебуваючи на вулиці неподалік магазину “Бережок”, який розташований за адресою: бульвар Свободи, буд. 3, селище Миколаївка, Сумського району Сумської області, нанесла один удар долонею правої руки в ділянку лівої руки та одразу нанесла ще один удар долонею лівої руки в ділянку правої руки свекрухі ОСОБА_5 . Після цього невістка ОСОБА_4 обома руками схопила за верхній одяг свекруху ОСОБА_5 та з силою натиснула в ділянці її грудної клітини.
Внаслідок цього, злочинні дії невістки ОСОБА_4 викликали у свекрухі ОСОБА_5 фізичний біль в ділянці лівої та правої руки а також в ділянці грудної клітини і якими не спричинено тілесних ушкоджень.
Відповідно до акту судово – медичного експерта № 1918 від 19.11.2025 у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень не виявлено.
Виконуючи вказані дії невістка ОСОБА_4 усвідомлювала суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажала їх настання, тобто вчинила кримінальний проступок з прямим умислом стосовно свекрухи ОСОБА_5 .
Крім цього, у ході досудового розслідування встановлено, що 29.11.2025 ОСОБА_4 прийшла додому до свого свекра ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , якій є батьком її чоловіка ОСОБА_9 та з яким вона перебуває у родинних відносинах відповідно до ст. 3 Закону України “Про запобігання та протидію домашньому насильству”, а тому згідно з вимогами ст. 3 Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами, яка ратифікована Законом № 2319-IX від 20.06.2022, набрала чинності для України 01.11.2022, вказане кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) відноситься до категорії кримінальних правопорушень (кримінального проступку), пов`язаного з домашнім насильством.
Перебуваючи на подвір`ї житлового будинку, який розташований за вищевказаною адресою, близько 08:30 год., 29.11.2025 між невісткою ОСОБА_4 та її свекром ОСОБА_6 на ґрунті тривалих неприязних відносин виникла словесна сварка, у ході якої у невістки ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на завдання тілесних ушкоджень свекру ОСОБА_6 . 
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення свекру ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, невістка ОСОБА_4 , 29.11.2025, близько 08:30 год., перебуваючи на подвір`ї житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , нанесла нігтями лівої руки подряпини в ділянку носу свекру ОСОБА_6 . 
Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 2061 від 09.12.2025 під час обстеження у ОСОБА_6 виявлено: в ділянці спинки носу з переходом на ліве крило носа садно лінійної форми вертикально орієнтоване розміром 1,6х0,2 см під кірочкою коричневого кольору вище рівня оточуючої тканини. Кількість травматичних впливів один. Дане тілесне ушкодження в діялнці обличчя утворилися від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, що відповідає механізму царапання в ділянці обличчя. Вказане тілесне ушкодження кваліфікуються як ЛЕГКІ тілесні ушкодження. 
Спричиняючи тілесні ушкодження свекру ОСОБА_6 , невістка ОСОБА_4 усвідомлювала суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачала можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажала їх настання, тобто вчинила кримінальний проступок з прямим умислом.
У підготовчому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 звернулась до суду із клопотанням про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . 
У підготовчому засіданні потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не заперечували проти звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, оскільки між ними відбулось примирення. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не мають, про що надали суду відповідні заяви про примирення.
Прокурор ОСОБА_3 проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та закриття кримінального провадження відносно обвинуваченої не заперечувала. Просила додатково застосувати до ОСОБА_4 обмежувальні заходи, передбачені ст. 91-1 КК України, з покладенням обов`язку пройти програму для кривдників.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання про закриття кримінального провадження і звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Судом встановлено, що в діях ОСОБА_4 вбачається склад кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Кримінальне провадження за вказаною статтею є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення, обтяжуючі обставини, що викладені в диспозиції зазначеної статті, відсутні. 
Крім цього, наявні підстави звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбачені ст. 46 КК України, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 раніше не судима, примирилась із потерпілими, які претензій морального чи матеріального характеру до неї не має. 
Пунктом 2 частини 3 статті 314 КПК України визначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до частин 1 та 4 статті 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно із ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. 
Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та обвинувачена ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 285 та ст. 286 КПК України погодили звільнення від кримінальної відповідальності із вказаних вище підстав.
З врахуванням наведеного вище, суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 можливо звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винної з потерпілими та закрити провадження в справі.
Враховуючи клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_4 обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України, з покладенням обов`язку пройти програму для кривдників, суд зазначає наступне. 
Відповідно до вимог п. 5 ч.1 ст.91-1 КК України, в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені обов`язки, зокрема направлення для проходження програми для кривдників.
Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що в інтересах потерпілих від злочину, пов`язаного з домашнім насильством необхідно застосувати до обвинуваченого обмежувальний захід, поклавши на нього обов`язок, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме, направити ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників на строк 1 місяць.
Суд вважає, що такий обмежувальний захід, із покладенням обов`язку, буде сприяти виправленню обвинуваченого, покращенню психологічного здоров`я потерпілих.
Процесуальні витрати, речові докази та цивільний позов у провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 46 КК України, п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, ст. ст. 284-286, 288, 314, 372, 477 Кримінального процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В: 

ОСОБА_10 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку з примиренням винного із потерпілими на підставі ст. 46 КК України. 
Закрити кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 12025205530000163 від 19.11.2025 відносно  ОСОБА_11 за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 125 КК України.
Застосувати на підставі п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України до ОСОБА_11 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників у відповідності до ч.3 ст. 91-1 КК України на строк 1 (один) місяць.
Організацію, забезпечення проходження ОСОБА_11 програми для кривдників та контроль за виконанням програми для кривдників останнім покласти на Миколаївську селищну раду Сумського району Сумської області.
Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя