Справа № 364/41/26
Провадження № 3/364/29/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.01.2026 суддя Володарського районного суду Київської області Макаренко Л. А., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов 05.01.2026 від Батальйону № 2 Полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі – Батальйону № 2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП) з протоколом про адміністративне правопорушення від 24.12.2025 серії ВАД № 331102 щодо притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), – 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 24.12.2025 о 21:30, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно свого неповнолітнього пасинка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: ображав його нецензурною лайкою та завдав поштовх у груди, що не спричинило потерпілому тілесних ушкоджень, однак міг завдати шкоди його психологічному та фізичному здоров`ю.
У судовому засіданні 06.01.2026 ОСОБА_1 свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення визнав, додатково суду пояснивши, що його пасинок часто не слухається, провокує та не приходить вчасно додому. Так, 24.12.2025 увечері він відправив ОСОБА_2 до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , по бензопилу, щоб нарізати дрова. Останнього довго не було, близько двох годин, а коли повернувся, між ними сталася сварка з названої причини. Він почав обзивати свого пасинка, а потім, дійсно, штовхнув його. ОСОБА_2 хотів вибігти на вулицю, однак його не пускали, тому він виліз через вікно і втік, надалі викликавши поліцію, після чого повернувся додому разом з патрулем. Така сварка з пасинком сталася вперше, однак раніше ОСОБА_2 вже викликав поліцію, коли він сварився з дружиною.
Неповнолітній потерпілий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (повних 14 років), у присутності його законного представника (матері) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у судовому засіданні пояснив, що, дійсно, в той день пішов за бензопилою до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , і затримався, бо він спілкувався з бабусею, яка там проживає. Потім чекав на свого друга, але той затримався, тому він пішов додому. Повідомив, що під час сварки вітчим його штовхнув, а потім вдарив кулаком у груди, після чого у нього два дні боліло тіло на місці удару. 
Законний представник потерпілого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надала суду пояснення, аналогічні за своїм змістом поясненням ОСОБА_1 та її сина, додатково пояснивши, що з ОСОБА_1 проживає в цивільному шлюбу 11 років. 
Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 08.03.2018 у справі «Михайлов проти України», від 06.10.2022 у справі «Бантиш проти України», від 06.10.2022 у справі «Пушкарьов проти України», щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони обвинувачення у справі про адміністративне правопорушення, та враховуючи повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, не з`явився.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та неповнолітнього потерпілого, його законного представника, дослідивши відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення і доданих до нього матеріалів, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (статті 252 КУпАП), вирішуючи справу, суд виходить з такого. 

Статтею 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
При цьому частиною другою названої статті КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за зазначене діяння, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
За визначенням пункту 3 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно з пунктами 14, 17 частини першої статті 1 названого Закону України: 
– психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;
– фізичне насильство є формою домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Окрім наданих ОСОБА_1 та потерпілим у судовому засіданні пояснень вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення підтверджується також наявними матеріалами справи, зокрема: 
– відомостями, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення від 24.12.2025 серії ВАД № 331102, який є одним із джерел доказів у силу частини першої статті 251 КУпАП, з яких вбачається, що протокол складено уповноваженою на те особою, зміст протоколу у цілому відповідає вимогам статті 256 КУпАП та, окрім іншого, містить виклад суті адміністративного правопорушення, виходячи з характеру вчинених дій та з урахуванням диспозиції відповідної норми (статті) КУпАП;
– формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, з якої вбачається характер стосунків кривдника ОСОБА_1 з постраждалим ОСОБА_2 (пасинком) та визначено середній рівень небезпеки; 
– письмовими поясненнями неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (пасинка кривдника) від 24.12.2025, що за змістом є ідентичними наданим у суді;
– рапортом поліцейського взводу № 2 роти № 2 Батальйону № 2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП від 24.12.2025 про виклик наряду поліції, що надійшов на службовий планшет;
– відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції (після прибуття на місце події). 

У зв`язку з усім наведеним вище суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за частиною другою статті 173-2 КУпАП як вчинення домашнього насильства стосовно неповнолітньої особи.
Обставин, що обтяжують його відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених статтею 35 КУпАП, судом не встановлено. 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 34 КУпАП обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, є щире розкаяння винного.
Зважаючи на наведене та враховуючи особу правопорушника, який офіційно не працює, але має підробіток, про що ним стверджено в суді, а також беручи до уваги відсутність обтяжуючих відповідальність обставин та наявність однієї пом`якшуючої відповідальність обставини, суд дійшов до висновку, що до правопорушника ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією частини другої статті 173-2 КУпАП. На переконання суду, такий вид адміністративного стягнення може забезпечити виправлення правопорушника; підстав для застосування інших, більш тяжких видів адміністративного стягнення судом не вбачається.
Суд також зазначає на відсутності будь-яких підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення, оскільки відповідні положення статті 22 КУпАП не застосовуються, зокрема, до правопорушень, передбачених статтею 173-2 КУпАП. 
Крім того, на підставі статті 40-1 КУпАП з порушника слід стягнути судовий збір на користь держави у встановленому статтею 4 Закону України «Про судовий збір» розмірі.
Також суд, враховуючи встановлені в цій справі обставини, стосунки, що склались між учасниками справи, зокрема між неповнолітнім потерпілим та його вітчимом, що, як вбачається з їх пояснень, останнім часом лише погіршуються, беручи до уваги, що усі дії щодо дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах, спрямовуються на захист прав та інтересів дитини, усунення причин таких обставин і забезпечення безпечних умов її утримання та виховання, надання їй та її батькам комплексу необхідних послуг та соціальної допомоги (стаття 23-1 Закону України «Про охорону дитинства»), тому суд вважає необхідним надіслати копію постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 173-2 КУпАП до органу відповідного опіки та піклування за місцем проживання дитини, а саме: до виконавчого органу Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області до відома та, за наявності підстав, реагування і вжиття заходів щодо захисту прав та інтересів неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Керуючись частиною другою статті 173-2, а також статтями 33-35, 40-1, 221, 251, 252, 276, 277, 283-285, 294, 300, 321-1 КУпАП, суд – 
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , – визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП.
Застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) грн.
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений протягом 15 днів, у разі несплати штрафу у цей строк постанова суду надсилається для примусового виконання, а штраф буде стягнуто у подвійному розмірі (статті 307, 308 КУпАП). 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у дохід держави судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп. судового збору в дохід держави на рахунок: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Копії цієї постанови суду видати (надіслати) ОСОБА_1 , потерпілому ОСОБА_2 , його законному представнику ОСОБА_3 , а після набрання законної сили надіслати прокурору та до Батальйону № 2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП – до відома, а також органу опіки та піклування (виконавчому органу Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області) – до відома та, у разі наявності підстав, вжиття заходів реагування.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначеного десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Суддя        Л. А. Макаренко 

Постанова набрала законної сили з "_____"_________ 202____ року.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.