Справа №717/2848/25
Номер провадження 2/717/65/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року   
Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючої судді:      Кудиби З. І.,
за участі секретаря судових засідань:   Житарюк А. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Кельменці Дністровського району, Чернівецької області цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
ВСТАНОВИЛА:
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Кельменецького районного суду Чернівецької області з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_4 (дата народження – ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивкачка вказує, під час укладеного шлюбу з відповідачем у них народилося двоє дітей. Шлюб між ними розірвано, діти залишились проживати з позивачкою, а відповідач життям дітей не цікавиться, кошти на їх утримання не надає.
Позивачка подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності. 
Відповідач подав суду заяву про визнання позову в повному обсязі та розгляд справи без його участі.
Частиною шостою статті 263 ЦПК України передбачено, що якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.
Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Так, у постанові КЦС ВС від 09.09.2020 ц справі №572/2515/15-ц вказано, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. 
Таким чином, суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову.
Суд, дослідивши матеріали справи, пояснення сторін, оцінивши зібрані докази в сукупності, виснував, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.
Судом встановлено, що позивачка та відповідач 23 квітня 2014 року одружилися і проживали у зареєстрованому шлюбі до 2025 року, після чого шлюб розірвали, вказане підтверджується рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області по справі № 717/2490/25 від 14 листопада 2025 року. 
Від шлюбу з відповідачем народилися двоє дітей: ОСОБА_3 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_4 (дата народження – ІНФОРМАЦІЯ_2 ), що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей, долученими до матеріалів справи, в яких батьком вказано відповідача. 
Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом із матір`ю — позивачкою. Відповідач, як батько дітей, не бере жодної участі в їх утриманні, не надає матеріальної допомоги, не забезпечує харчування, медичні витрати, навчання, побут та інші потреби дітей.
Отже між сторонами склалися правовідносини з приводу утримання неповнолітніх дітей, і відповідачем порушуються права позивача та дітей на утримання.
Згідно з частиною першою статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частина перша статті 181 СК України передбачає, що обов`язок щодо утримання дитини виконується за домовленістю між батьками або за рішенням суду.
Якщо домовленість відсутня, аліменти стягуються на підставі рішення суду — у частці від доходу платника або у твердій грошовій сумі (ст. 183 СК України). Згідно з частиною другою статті 182 СК України, за відсутності домовленості, при стягненні аліментів на двох дітей, розмір аліментів становить одну третину (1/3) від заробітку (доходу) платника.
Також відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
З матеріалів справи вбачається, що позивачка фактично самостійно утримує дітей, які проживають з нею, відповідач участі у витратах не бере, не надає коштів на утримання. Суд враховує, що обидві дитини мають постійні витрати, пов`язані з освітою, харчуванням, медичним обслуговуванням, побутом та іншими життєво необхідними потребами. Відповідач, у свою чергу, не надав суду доказів щодо тяжкого матеріального становища, стану здоров`я чи наявності на утриманні інших дітей, які могли б бути підставою для зменшення частки аліментів.
Крім того, ОСОБА_3 є дитиною-інвалідом з дитинства, йому виставлено медичний діагноз: сліпота лівого ока внаслідок ретинопатії недоношених IV ступеня, рубцева фаза, авіатрія лівого ока; вторинна збіжна косоокість лівого ока; складний гіперметропічний астигматизм обох очей, що підтверджується довідкою ЛКК № 49 на дитину-інваліда віком до 18 років від 15 квітня 2019 року, видане Комунальною медичною установою Чернівецької міської ради міською лікарнею № 1 та іншими медичними документами. ОСОБА_3 неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні, дитина обмежена у самообслуговуванні, потребує постійної реабілітації, лікування, що потребує значних коштів та фактичного постійного догляду за дитиною. Позивачка зазначає, що має періодичні невеликі заробітки, проте яких не вистачає їй для утримання її дітей. 
З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованими та справедливими позовні вимоги щодо визначення розміру аліментів у розмірі 1/2 частини доходу на утримання двох дітей, що відповідає потребам дітей та забезпечує належне виконання відповідачем батьківського обов`язку.
Відповідно до частини першої статті 191 СК України, аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову до суду, якщо інше не передбачено законом.
Відтак стягнення аліментів слід розпочати з 2 грудня 2025 року.
Суд також враховує, що у даному випадку позивачку, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. Мінімальний розмір судового збору за позовами майнового характеру на момент подання позову до суду згідно Закону України «Про судовий збір» визначено в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок, тому з відповідача на користь держави слід стягнути 1 211,20 грн судового збору.
Керуючись статтями 180–183, 185, 191 Сімейного кодексу України, статтями 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263–265 Цивільного процесуального кодексу України, суд —
ВИРІШИВ:
Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів — задовольнити повністю.
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_4 (дата народження – ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.
Якщо після досягнення повноліття  ОСОБА_3 ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на утримання ОСОБА_4 , стягувати аліменти за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на утримання ОСОБА_4 до досягнення повноліття ОСОБА_3 . 
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в розмірі 1/2 (однієї другої) частки від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2026 року в Україні, в межах суми платежу аліментів за один місяць, на утримання  ОСОБА_3 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_4 (дата народження – ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 10 лютого 2026 року.
Учасники справи.
Позивач --  ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя: