0

 
УХВАЛА
 
03 грудня 2025 року
м. Київ
 
справа № 174/166/24
провадження № 61-15036ск25
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - державний нотаріус Вільногірської державної нотаріальної контори, про визнання права власності 
в порядку спадкування за законом, 
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_1 , третя особа - державний нотаріус Вільногірської державної нотаріальної контори (далі - державний нотаріус Вільногірської ДНК), в якому просила суд:
- визначити, що частки ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та 
ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в спільному майні - житловому будинку з господарськими спорудами за адресою: 
АДРЕСА_1 , є рівними та становлять по 1/2 частині кожному;
- визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/6 частину житлового будинку з господарськими спорудами, загальною площею 72,2 кв. м, житловою - 53,2 кв. м, за адресою: 
АДРЕСА_1 ;
- визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 2/3 частини житлового будинку з господарськими спорудами, загальною площею 72,2 кв. м, житловою 53,2 кв.м, за адресою: 
АДРЕСА_1 .
 
Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 31 січня 
2025 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. 
Рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 31 січня 
2025 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/6 частину житлового будинку з господарськими спорудами, загальною площею 72,2 кв. м, житловою - 53,2 кв. м, за адресою: 
АДРЕСА_1 . 
Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 2/3 частини житлового будинку з господарськими спорудами, загальною площею 72,2 кв. м, житловою 53,2 кв. м, за адресою: 
АДРЕСА_1 . 
В іншій частині позову відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 000,00 грн.
30 листопада 2025 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року (повний текст постанови виготовлено 
03 листопада 2025 року, касаційна скарга надійшла до суду 01 грудня 2025 року), 
у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив суд скасувати оскаржуване судове рішення, ухвалити нове рішення у частині визнання за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_3 на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами, загальною площею 72,2 кв. м, житловою - 53,2 кв. м, за адресою 
АДРЕСА_1 , у решті вимог ОСОБА_2 застосувати строки позовної давності. 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року 
№ 2147-VIII.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, яка подана: юридичною особою 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви 
і скарги від розміру оспорюваної суми; фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день звернення до суду з цим позовом) передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
 
Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення 
в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).
 
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом у 2024 році та заявляла 1 позовну вимогу немайнового характеру та 2 позовні вимоги майнового характеру (визнання права власності).
Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 3 028,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1 211,20 грн, 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 15 140,00 грн).
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».
При цьому суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.
До касаційної скарги додано звіт про оцінку спірного майна, в якому зазначено, що ринкова вартість об`єкта оцінки становить 908 480,00 грн.
Відповідно до постанови суду апеляційної інстанції за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/6 та 2/3 спірного майна, що у сукупності становить 5/6.
Отже, заявнику необхідно доплатити судовий збір за подачу касаційної скарги 
у розмірі 14 050,99 грн, а саме:
1)     Судовий збір за 1 позовну вимогу немайнового характеру - 1 211,20 грн;
2)     Судовий збір за позовні вимоги майнового характеру - 7 570,67 грн (вартість оскаржуваної частини майна - 757 066,67 грн, 757 066,67*1%=7 570,67);
3)     Судовий збір за подачу касаційної скарги - 14 050,99 грн ((1 211,20+7 570,67)*200%)*0,8=14 050,99). 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату в повному обсязі.
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                  Г. В. Коломієць