ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
18.12.2025	Справа № 910/11729/25	

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Куценко К.К., розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЛОРА" (02068, місто Київ, вулиця Ревуцького, будинок 31) про зобов`язання вчинити дії,
За участю: позивача - ОСОБА_1.; представник позивача - Свінцов С. В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

18.09.2025 на адресу суду від представника ОСОБА_1 надійшла позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЛОРА" про зобов`язання вчинити дії та була передана 19.09.2025 судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЛОРА» із часткою у статутному капіталі відповідача розміром 50 000,00 грн., що становить 50%.
Не маючи доступу до фінансової звітності, первинних, фінансових документів, правочинів й іншої документації, що стосується господарської діяльності ТОВ «ФЛОРА», у зв`язку з ігноруванням виконавчим органом Відповідача будь-якої взаємодії на отримання зазначених документів, ОСОБА_1 , турбуючись про стабільність діяльності підприємства, виявив бажання провести аудит фінансової звітності щодо Відповідача, у зв`язку з чим 08 липня 2025 року уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «АУДИТОРСЬКА ФІРМА «ВІ АЙ ПІ АУДИТ» (Код ЄДРІІОУ 33405076) (надалі - Виконавець або ТОВ «АФ «ВІ АЙ III АУДИТ») Договір № 77 про надання послуг з проведення аудиторської перевірки фінансової звітності ТОВ «ФЛОРА» (надалі - Договір про проведення фінансового аудиту), яким узгоджено надання Позивачу, як власнику 50% частки у статутному капіталі ТОВ «ФЛОРА», послуг з проведення аудиту фінансової звітності товариства.
Позивач вжив усі можливі, залежні від нього дії для належного направлення Відповідачу запитів у порядку ст. 41 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», проте повна бездіяльність Відповідача порушує право Позивача на отримання інформації про діяльність товариства, право позивача на ініціювання проведення аудиту фінансової звітності.
З огляду на викладене позивач просить:
1. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ФЛОРА» забезпечити Товариству з обмеженою відповідальністю «АУДИТОРСЬКА ФІРМА «ВІ АЙ ПІ АУДИТ» можливість проведення ініціативного аудиту фінансової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЛОРА» за рік, що закінчується 31 грудня 2024 року (за 2024 рік), протягом 10 днів з дня набрання судовим рішенням законної сили;
2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ФЛОРА» надати ОСОБА_1 наступні належним чином засвідчені копії документів, завірені підписом уповноваженої особи:
1) Установчі документи та реєстраційні дані (статут, витяг (виписку) з Єдиного державного реєстру (або довідку про державну реєстрацію), довідку про реєстрацію в органах статистики, відомості про взяття на облік як платника податків;
2) Протоколи засідань Правління, Ревізійної комісії, Наглядової ради, Загальних зборів, накази керівництва за період, що перевіряється;
3) Наявні ліцензії, дозволи, патенти, свідоцтва;
4) Наказ про облікову політику;
5) Фінансову звітність за 2024 рік, яка завірена тими, кого наділено відповідними повноваженнями;
6) Оборотно-сальдову відомість за 2024 рік та перше півріччя 2025 року за підписом головного бухгалтера;
7) Оборотно-сальдові відомості та аналізи рахунків по всім бухгалтерським субрахункам на яких є обороти протягом 2024 та 2025 років та/або обліковуються залишки на кінець 31/12/2024 за підписом головного бухгалтера/уповноваженої особи або копію облікової бази;
8) Документи перевірок (контролюючих органів, аудиторів, тощо) за період, що перевіряється та по на дату складання запиту;
9) Перелік претензій та позовів, які виставлені підприємству та підприємством за період, що перевіряється та на дату складання запиту, за якими не було звернення до суду, із зазначенням змісту та сум, а також поточного стану справи;
10) Перелік судових справ, у яких підприємство згадується за період, що перевіряється, із зазначенням змісту та сум, а також поточного стану справи;
11) Накази про проведення інвентаризації перед складанням річної фінансової звітності за період, що підлягає аудиту, договори з матеріально-відповідальними особами, інвентаризаційні описи, відомості, протоколи про затверджені результати проведеної інвентаризації;
12) Відомість нарахування амортизації за 2024 рік та перше півріччя 2025 року;
13) Документи про проведення переоцінки основних засобів;
14) Договори позики чи інших форм залучення коштів, які призводять до виникнення зобов`язань у підприємства перед іншими особами (чинні в періоді, що перевіряється);
15) Договори позики чи інших форм розміщення коштів, які призводять до виникнення зобов`язань інших осіб перед підприємством (чинні в періоді, що перевіряється);
16) Правовстановлюючі документів по об`єктам нерухомого та рухомого майна, документи підтверджуючи право власності та вартість придбання на об`єкти основних засобів (договори, акти придбання/передавання)
17) Податкову звітність за 2024 рік (зокрема, але не виключно, податкову декларацію з податку на прибуток, звіти з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування);
18) Інформацію про дебіторів та кредиторів, по яким існують сумніви щодо погашення заборгованості, станом на кінець періоду, що перевіряється;
19) Наказ про встановлення ліміту каси, договір про матеріальну відповідальність касира;
20) Договори оренди (і всі додатки), які діяли протягом 2024 року та за перше півріччя 2025 року;
21) Виписки з банківських рахунків за 2024 рік;
22) Штатний розклад, який діяв у 2024 році;
23) Іншу інформацію, яку вважаєте за доцільне надати аудиторам.
Ухвалою суду від 23.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 23.10.25 о 11:10 год.
Окрім того встановлено позивачу строк до 06.10.2025 для подання суду пояснень із зазначенням підстав необхідності залучення Товариства з обмеженою відповідальністю «АУДИТОРСЬКА ФІРМА «ВІ АЙ ПІ АУДИТ» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача та яким чином рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки Товариства з обмеженою відповідальністю «АУДИТОРСЬКА ФІРМА «ВІ АЙ ПІ АУДИТ».
10.10.2025 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, заперечуючи стосовно позовних вимог представник зокрема зазначає, що позивачем не було дотримано вимог ч. 1 ст. 41 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» і не було надано жодних доказів чи аргументів для спростування факту не пов`язаності Товариства з обмеженою відповідальністю «АУДИТОРСЬКА ФІРМА «ВІ АЙ ПІ АУДИТ» майновими інтересами з Товариством, посадовими особами відповідача чи з його учасниками. Також враховуючи, що позивач просить витребувати документи, наявність яких в Товаристві не передбачена законом, зокрема ст. 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», та які об`єктивно не можуть бути наявні в Товариства, враховуючи неконкретизованість частини позовних вимог, зокрема «надання іншої інформації, яку вважаєте за доцільне подати аудиторам», вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.
Окрім того представник надав свої заперечення, що пунктів: 2, 4, 18, 23 прохальної частини позовної заяви у якій позивач просив зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ФЛОРА» надати позивачу наступні належним чином засвідчені копії документів, завірені підписом уповноваженої особи.
14.10.2025 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у відповідності до якої представник зазначив, що відповідачем не подано жодних доказів на підтвердження відсутності у нього документів, які зазначені в прохальній частині позовної заяви.
Окрім того представник зазначив, що право позивача на захист передбачено ст. 41 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».
22.10.2025 в системі «Електронний суд» представником відповідача сформовано клопотання про відкладення судового засідання.
23.10.2025 ухвалою суду відкладено підготовче засідання на 20.11.25 о 14:35 год.
20.11.2025 на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання.
20.11.2025 ухвалою суду відкладено підготовче засідання на 27.11.25 о 11:20 год.
26.11.2025 на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про проведення судового засідання за відсутності відповідача.
У судовому засідання 27.11.2025 позивач та його представник прибули, представник відповідача у судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином.
Ухвалою суду від 27.11.2025 закрито підготовче провадження у справі № 910/11729/25 та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.12.25 о 11:25 год.
17.12.2025 через канцелярію суду від представника відповідача надійшло клопотання про проведення судового засідання за відсутності представника.
У судове засідання 18.12.2025 позивач та представник позивача прибули, представник від відповідача не прибув, повідомлявся належним чином.
В судовому засіданні 18.12.2025 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

ОСОБА_1 є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЛОРА», що підтверджено правом власності на частку у статутному капіталі Відповідача розміром 50 000,00 грн, що становить 50%.
Зазначає, що не маючи доступу до фінансової звітності, первинних, фінансових документів, правочинів й іншої документації, що стосується господарської діяльності ТОВ «ФЛОРА», у зв`язку з ігноруванням виконавчим органом Відповідача будь-якої взаємодії на отримання зазначених документів, він, турбуючись про стабільність діяльності підприємства, виявив бажання провести аудит фінансової звітності щодо Відповідача, у зв`язку з чим 08 липня 2025 року уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «АУДИТОРСЬКА ФІРМА «ВІ АЙ ПІ АУДИТ» Договір № 77 про надання послуг з проведення аудиторської перевірки фінансової звітності ТОВ «ФЛОРА» (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується надати Замовнику у відповідності до умов цього Договору послуги, визначені у статті 1, а Замовник зобов`язується прийняти Послуги та оплатити їх. Виконавець надає Замовнику наступні Послуги, зокрема: Ініціативний аудит фінансової звітності ТОВ «Флора» за рік, що закінчується 31 грудня 2024 року, підготовленої згідно з вимогами Національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку України, відповідно до вимог Міжнародних стандартів контролю якості, аудиту, огляду, іншого надання впевненості та супутніх послуг (далі - МСА), а саме МСА 2400 (переглянутий) «Завдання з огляду історичної фінансової звітності»; За результатами проведення аудиту згідно з пунктом 1.1.1. цього Договору, Виконавець зобов`язується надати Замовнику звіт незалежного практикуючого фахівця щодо огляду фінансової звітності ТОВ «Флора» на відповідність вимогам Національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку України, складений відповідно до вимог МСА га вимог чинного законодавства України (далі - Аудиторський звіт).
Відповідно до п. 2.2. Договору перевірка буде проводитись за ініціативою Замовника (його органу управління), відповідно до вимог нормативних актів, що регулюють аудиторську діяльність в Україні, в тому числі до Міжнародних стандартів контролю якості, аудиту, огляду, іншого надання впевненості та супутніх послуг, діючих на дату надання Послуг, вимоги яких є обов`язковими для Виконавця та Замовника.
Пунктом 2.4. Договору встановлено, що Виконавець має право і Замовник безумовно повинен забезпечити можливість Виконавцю перевіряти в повному обсязі документацію, пов`язану з фінансово-господарською діяльністю ТОВ «Флора», та надати можливість Виконавцю проводити інвентаризацію активів та зобов`язань Замовника.
Виконавець має право і Замовник безумовно повинен забезпечити можливість Виконавцю отримувати від управлінського персоналу та посадових осіб ТОВ «Флора» роз`яснення в усній та письмовій формі з питань, що виникли в процесі аудиту, включаючи лист-запевпення керівництва ТОВ «Флора». Виконавець має право вважати таку інформацію достовірною (п. 2.5 Договору).
Відповідно до п. 2.11. Договору до початку перевірки Замовник зобов`язаний забезпечити готовність для використання Виконавцем інформації та документів, необхідних для своєчасного та повного проведення перевірки (тобто надати їх у повному обсязі та форматі, що вимагається): зокрема фінансову звітність, підготовлену відповідно до вимог застосованої концептуальної основи, реєстри бухгалтерського обліку тощо.
Згідно з п. 2.12. Договору Замовник зобов`язаний надати Виконавцю усю інформацію, що вимагається, документи та роз`яснення, а також сприяти та допомагати Виконавцю звертатися із запитами про надання відомостей, необхідних для проведення аудиту, до третіх осіб.
Пунктом 3.1. Договору погоджено, що строки початку надання послуг встановлюються 8 липня 2025 року. Строк завершення послуг та надання Аудиторського звіту встановлюється не пізніше 31 грудня 2025 року. Сірок надання послуг залишатиметься таким, як зазначено вище за умови, що виконавцю буде своєчасно та у належній формі надаватися вся необхідна інформація і документація та створюватись належні умови, як це вимагається для проведення аудиту.
Листом-угодою про проведення аудиту від ТОВ «АФ «ВІ АЙ ПІ АУДИТ» повідомлено Відповідача про проведення аудиту, узгоджено цілі, методи, рамки відповідальності й інші суттєві аспекти аудиту фінансової звітності.
Запитом ТОВ «АФ «ВІ АЙ ПІ АУДИТ» на документи та іншу інформацію для проведення аудиту фінансової звітності з боку аудиторської фірми надано перелік документів та інформації, необхідної для проведення аудиту фінансової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЛОРА» за 2024 рік.
18 липня 2025 року разом з зазначеними договором про проведення аудиту, листом-угодою, запитом аудитора позивачем на поштову адресу відповідача направлено Запит (вимогу) на надання документів та іншої інформації, забезпечення проведення аудиту фінансової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЛОРА».
02 серпня 2025 року поштове відправлення повернуто відправнику (позивачу) за закінченням встановленого терміну зберігання.
04 серпня 2025 року поштове відправлення вручено відправнику (позивачу).
29 серпня 2025 року позивачем повторно на поштову адресу відповідача направлено той самий пакет документів та Запит (вимогу) на надання документів та іншої інформації, забезпечення проведення аудиту фінансової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЛОРА», за змістом якого повідомлено відповідача про необхідність забезпечити ТОВ «АФ «ВІ АЙ ПІ АУДИТ» можливість проведення аудиту та надати належним чином засвідчені копії завірені підписом уповноваженої особи згідно наведеного списку.
01 вересня 2025 року відправлення вручено відповідачу.
Відповіді на вказані запити (вимоги) матеріали справи не містять.
Звертаючись до суду з цим позовом, позивач посилається на те, що він здійснив усі необхідні дії задля проведення аудиту фінансової звітності, реалізуючи своє законне право, проте відповідач навмисним чином ігнорує направлену йому поштову кореспонденцію, не надаючи позивачу необхідні для подальшого надання та проведення аудиту документи, чим допускає порушення законних прав та інтересів позивача, у зв`язку із чим просить задовольнити позов.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.

За приписами статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Наведене відповідає статті 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України).
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Вимога захисту цивільного права чи інтересу має забезпечити їх поновлення, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі отримання відповідного відшкодування.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи в спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною 2 цієї статті), та інші справи в визначених законом випадках, зокрема: справи в спорах, що виникають з корпоративних відносин, у тому числі в спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.
Права учасників господарського товариства закріплені в статті 116 ЦК України, відповідно до пунктів 1, 5 частини першої якої учасники господарського товариства мають право брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом; одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом.
Товариством з обмеженою відповідальністю є засноване однією або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки. Особливості діяльності товариств з обмеженою відповідальністю встановлюються Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" (стаття 140 ЦК України).
Відповідно до статті 5 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасники товариства мають право брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим Законом та статутом товариства; отримувати інформацію про господарську діяльність товариства.
Відповідно до статті 41 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" на вимогу учасника чи учасників, яким сукупно належить 10 і більше відсотків статутного капіталу товариства, проводиться аудит фінансової звітності товариства із залученням аудитора (аудиторської фірми), не пов`язаного (не пов`язаної) майновими інтересами з товариством, посадовими особами товариства чи з його учасниками (ч. 1).
У такому разі учасник (учасники) товариства самостійно укладає з визначеним ним аудитором (аудиторською фірмою) договір про проведення аудиту фінансової звітності товариства, в якому зазначається обсяг аудиторських послуг.
Витрати, пов`язані з проведенням аудиту фінансової звітності, покладаються на учасника (учасників), на вимогу якого проводиться такий аудит, якщо інше не встановлено статутом товариства. Загальні збори учасників товариства можуть ухвалити рішення про відшкодування витрат учасника на аудит фінансової звітності товариства.
Виконавчий орган товариства протягом 10 днів з дати отримання запиту учасника (учасників) про такий аудит та примірника оригіналу договору про проведення аудиту фінансової звітності товариства зобов`язаний забезпечити аудитору можливість проведення аудиту та надати завірені підписом уповноваженої особи товариства копії всіх документів відповідно до визначеного у договорі обсягу аудиторських послуг (ч. 4).
Верховний Суд сформував такі висновки щодо застосування положень цієї статті у подібних правовідносинах:
- для ініціації аудиту фінансової звітності товариства необхідна наявність сукупності таких умов: наявність в учасника-ініціатора 10 і більше відсотків статутного капіталу товариства; укладення таким учасником з незалежним аудитором (аудиторською фірмою) договору про проведення аудиту фінансової звітності товариства; зазначення в такому договорі обсягу аудиторських послуг. Положення ч. 4 цієї статті містять додаткові вимоги для реалізації суб`єктивного права на проведення перевірки аудиту фінансової звітності товариства, невиконання яких за наявністю трьох вищезазначених умов протягом 10 днів з боку виконавчого органу товариства дозволяє встановити наявність факту порушення права учасника: отримання товариством запиту учасника про такий аудит (4); отримання товариством оригіналу договору про проведення аудиту фінансової звітності товариства з визначеним у ньому обсягом аудиторських послуг (5), що визначають момент відліку 10-ти денного строку (пункти 26, 27 постанови від 29.11.2021 у справі № 922/3873/20);
- стаття 41 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" не містить жодних застережень та обмежень періоду проведення аудиторської перевірки фінансової діяльності. Учасник має право вимагати проведення аудиту за роки до набрання чинності цим Законом (постанова від 28.01.2021 у справі № 910/16262/19);
- учасник, реалізуючи своє право на управління Товариством, має право вимагати від нього як проведення аудиторської перевірки його діяльності, так і надання Товариством документів (пункт 38 постанови від 28.04.2021 у справі № 908/522/20);
- документи надаються не замовнику аудита, а аудитору (пункт 28 постанови від 29.11.2021 у справі № 922/3873/20);
- закон передбачає можливість проведення аудиту саме фінансової звітності, а не аудиту господарської діяльності товариства чи перевірку діяльності директора. Такий незначний недолік (неправильне викладення назви аудиторської послуги) у договорі про надання аудиторських послуг не може бути підставою для ігнорування Товариством (його виконавчим органом) вимог його учасника та запитів Аудитора про надання необхідних для проведення аудиторської перевірки документів, що, у свою чергу, є порушенням права учасника Товариства, гарантованого йому статтею 41 Закону "Про товариства з обмеженою і додатковою відповідальністю". Зазначена невідповідність ніяк не виправдовує бездіяльність Товариства, яка полягала у ненаданні документів взагалі та ігноруванні законних вимог учасника (пункти 50-54 постанови від 28.04.2021 у справі № 908/522/20);
- право учасника товариства звернутись з вимогою про проведення аудиторської перевірки річної фінансової звітності товариства не залежить ні від бажання самого товариства (його посадових осіб) проводити чи не проводити перевірку, ні від доцільності чи відсутності доцільності проведення такої перевірки, наявності вже проведених перевірок, натомість, обов`язок товариства забезпечити аудитору можливість проведення перевірки виникає в силу прямої вказівки закону (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 904/2194/17 постанови Верховного Суду від 28.04.2021 у справі № 908/522/20, від 07.10.2021 у справі № 910/9339/20);
- цей обов`язок передбачає вчинення виконавчим органом активних дій, а не пасивної бездіяльності (постанова від 07.10.2021 у справі № 910/9339/20).
У постанові від 01 серпня 2023 року у справі № 911/2646/21 Верховний Суд зазначав, що «аудит фінансової звітності - аудиторська послуга з перевірки даних бухгалтерського обліку і показників фінансової звітності та/або консолідованої фінансової звітності юридичної особи або представництва іноземного суб`єкта господарювання, або іншого суб`єкта, який подає фінансову звітність та консолідовану фінансову звітність групи, з метою висловлення незалежної думки аудитора про її відповідність в усіх суттєвих аспектах вимогам національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, міжнародних стандартів фінансової звітності або іншим вимогам (пункт 2 частини першої статті 1 Закону України " Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність"). Це закон не містить визнання поняття аудиту діяльності юридичної особи.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; фінансова звітність - звітність, що містить інформацію про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Користувачі фінансової звітності фізичні або юридичні особи, які потребують інформації про діяльність підприємства для прийняття рішень
Пунктом 4 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 73 від 07.02.2013, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 лютого 2013 р. за № 336/22868 (надалі - П(С)БО-І) визначено, що метою складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.
Отже, зміст "аудиту фінансової звітності" передбачає як перевірку даних бухгалтерського обліку, так і показників фінансової звітності, що відображають інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства, на відповідність їх вимогам національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, міжнародних стандартів фінансової звітності або іншим вимогам. Назва договору про проведення аудиту фінансової звітності товариства, визначена у ньому мета аудиту (розділ 2), зміст поставлених питань та витребувані аудитором документи та посилання у пункті договору на статтю 41 Закону свідчить, що запланована аудиторська перевірка стосувалась саме фінансової звітності, позаяк зазначена стаття інших видів перевірки не передбачає. З цих підстав Верховний Суд визнає необґрунтованими доводи скаржника, щодо відсутності у нього обов`язку забезпечити аудитору можливість проведення аудиту відповідно до укладеного договору про проведення аудиту фінансової звітності товариства від 05.03.2021 року».
Як зазначалося вище, відповідно до ч. 4 ст. 41 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" Товариство зобов`язано забезпечити аудитору можливість проведення аудиту та надати завірені підписом уповноваженої особи товариства копії всіх документів відповідно до визначеного у договорі обсягу аудиторських послуг.
Отже, за змістом цієї норми Товариство має два обов`язка: забезпечити аудитору можливість проведення аудиту; надати копії документів. При цьому, у Товариства відсутній обов`язок надавати документи, які виходять за межі обсягу аудиторської перевірки фінансової звітності.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про інформацію" інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Документ - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.
Документ є рухомою, неподільною, визначеною індивідуальними ознаками, неспоживчою річчю, тобто є майном в розумінні цивільного законодавства. Особливістю документа як майна є те, що він не має номінальної вартості та не обліковується в бухгалтерському обліку (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11 травня 2021 року у справі № 759/9008/19 (провадження № 14-35цс21)).
У постанові від 01 серпня 2023 року у справі № 911/2646/21 Верховний Суд «не вбачав підстав для змін або скасування судових рішень в частині зобов`язання надати копії інших документів, оскільки скаржник в касаційній скарзі загально посилається, що витребувані копії документів, не стосуються перевірки фінансової звітності Товариства, проте не конкретизує (окрім баз даних), які саме документи та не обґрунтовує належним чином свої доводи. Верховний Суд не вбачає підстав для висновку, що інші документи, які Товариство зобов`язано надати аудитору, виходять за межі аудиторської перевірки. Щодо посилань скаржника, що відповідно до статті 43 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" Товариство зобов`язано зберігати та забезпечити кожному учаснику (його представнику) доступ лише до документів, визначених частиною першою цієї статті, то Верховний Суд зауважує, що ця норма регулює порядок надання документів на вимогу учасника товариства. Натомість питання проведення аудиту фінансової звітності товариства та надання аудитору необхідних документів врегульовано у статті 41 цього Закону. Обсяг необхідних документів визначається метою аудиту фінансової звітності товариства та укладеним договором про його проведення, і не обмежується виключно тими документами, що визначені у частині першій статті 43 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Враховуючи викладене, з огляду на наявне у позивача, як учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЛОРА», якому належить частка в статутному капіталі товариства у розмірі 50%, суб`єктивне право ініціації проведення незалежного аудиту, а також приймаючи до уваги, що позивачем направлено на адресу відповідача примірник оригіналу договору на проведення аудиту та додатку до нього, тобто дотримано усіх необхідних умов, визначених ст.41 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", а також беручи до уваги, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ФЛОРА» проведення аудиту не забезпечило та не надало аудитору завірені копії документів, визначених у запиті про надання документів та інформації, суд дійшов висновку, що право позивача на проведення незалежного аудиту є порушеним та таким, що потребує судового захисту у спосіб зобов`язання забезпечити аудитору ТОВ «АФ «ВІ АЙ ПІ АУДИТ» можливість проведення аудиту фінансової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЛОРА» на підставі договору №77 про надання послуг з проведення аудиторської перевірки фінансової звітності ТОВ «Флора».
Частиною 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідач вимоги позивача не спростував, належних та допустимих доказів, які свідчать про забезпечення аудитору ТОВ «АФ «ВІ АЙ ПІ АУДИТ» можливості проведення аудиту фінансової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЛОРА» та надання на вимогу позивача документів суду не надав. 
В матеріалах справи такі докази також відсутні.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є цілком обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Водночас, відповідно до ст. 7 Закону України "Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність" документи надаються не замовнику аудита, а аудитору (пункт 28 постанови Верховного Суду від 29.11.2021 у справі № 922/3873/20), проте в прохальній частині позовних вимог позивач просить зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ФЛОРА» надати саме йому перелічені ним копії документів.
Таким чином, оскільки позивач звернувся з вимогою до відповідача про надання документів для проведення аудиту шляхом їх передачі позивачу на підставі ст. 41 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", тоді як означена норма передбачає надання можливості саме аудитору провести аудит та надати завірені підписом уповноваженої особи товариства копії всіх документів відповідно до визначеного у договорі обсягу аудиторських послуг, суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині.
Окрім того представник позивача у судовому засіданні просив суд стягнути з відповідача витрати на правову допомогу.
Так, зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Пунктом 1 частини 3 статті 123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із критеріями визначеними в частині 4 статті 126 ГПК України.
Відповідно до частини 5 та 6 статті 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу представником Позивача до матеріалів справи надано наступні копії документів:
- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 04.10.2021 № 001312;
- ордер серії АА № 1614711 від 19.08.2025; 
- договір про надання правової (правничої) допомоги від 09.06.2025 № 09-06/25;
- Додаток №3 від 20.08.2025 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 09.06.2025 № 09-06/25;
- докази сплати витрат на правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн;
- попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
У відзив на позовну заяву відповідач не зазначив жодних заперечень в частині неспівмірності витрат на правову допомогу позивача. 
Дослідивши надані сторонами докази, суд зазначає, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).
Пунктом 2 Додатку №3 від 20.08.2025 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 09.06.2025 № 09-06/25, який укладений між ОСОБА_1 (далі Замовник) та адвокатським та ріелтерським об`єднанням України (далі Виконавець) погоджено, що вартість послуг, що надаються виконавцем згідно даного додатку складає 30 000,00 грн.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.
Частинами 1 та 2 статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Суд вказує, що з аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру та/або погодинної оплати.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 вказано Закону, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Як встановлено судом вище, між Позивачами та втконавцем в договірному порядку погоджено фіксовану форму оплати.
Дослідивши обсяг наданих адвокатом послуг Позивачам, суд дійшов висновку про обґрунтованість таких витрат у заявленому до відшкодування розмірі, їх відповідність умовам договору, співмірність затраченого адвокатом часом з обсягом наданих послуг з огляду на категорію даної справи.
Крім того, суд зазначає, що розмір заявлених до відшкодування витрат відповідає критеріям визначених частиною 4 статті 126, частиною 5 статті 129 ГПК України, а відтак підлягає відшкодуванню, враховуючи відсутність обґрунтованих заперечень Відповідача.
Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Нормами п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" унормовано, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
Позивач подав суду копію пенсійного посвідчення №2060012976 з приміткою про те, що він є інвалідом ІІ групи.
Згідно з ч.1, 2 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.3 наведеної статті).
Відтак, у зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено частково, позивачем заявлено дві немайнові позовні вимоги, одна з яких судом задоволена, то судовий збір у розмірі 3028,00 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.
Оскільки суддя Демидов В.О. з 24.12.2025 по 31.12.2025 перебував у відпустці, повний текст рішення внесено у перший робочий день.
Керуючись статтями 2, 73-79, 86, 123, 129, 233, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги задовольнити частково.
2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ФЛОРА» (02068, м. Київ, вул. Ревуцького, буд. 31, код ЄДРПОУ 31092683) забезпечити Товариству з обмеженою відповідальністю «АУДИТОРСЬКА ФІРМА «ВІ АЙ ПІ АУДИТ» (03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 8, офіс 63, код ЄДРПОУ 33405076) можливість проведення ініціативного аудиту фінансової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЛОРА» за рік, що закінчується 31 грудня 2024 року (за 2024 рік), протягом 10 днів з дня набрання судовим рішенням законної сили.
3. В іншій частині позовних вимог відмовити.
4. Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «ФЛОРА» (02068, м. Київ, вул. Ревуцького, буд. 31, код ЄДРПОУ 31092683) в дохід Державного бюджету 3028,00 грн. судового збору.
5. Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «ФЛОРА» (02068, м. Київ, вул. Ревуцького, буд. 31, код ЄДРПОУ 31092683) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правову допомогу у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп.
6. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.
Повний текст рішення складено та підписано 01.01.2026.

Суддя Владислав ДЕМИДОВ