Справа № 673/1166/25 
Провадження № 2/673/167/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
"13" січня 2026 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області
в складі: 
головуючої судді - Грицишиної Л.В.
з участю:
секретаря судового засідання - Осієвської Н.В.,
розглянувши в м. Деражня в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором
в с т а н о в и в:
20 жовтня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Колект Центр» звернулося до ОСОБА_1 з позовом, в якому просить стягнути з відповідача:
- заборгованість за договором № 4065607 від 27.04.2021 року, яка на день подачі позову складає, 2 865 грн. 64 коп. з яких: 1 000 грн. - заборгованість за основним зобов?язанням (за тілом кредиту), 1 848 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 16 грн. - інфляційні збитки, 1 грн. 64 коп. - нараховані 3 % річних;
??- заборгованість за договором №4188361 від 19.05.2021 року, яка утворилась станом на день подачі позову у розмірі 16 336 грн. 46 коп., з яких: 2 619 грн. - заборгованість за основним зобов?язанням (за тілом кредиту), 13 420 грн. 46 коп. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 297 грн. - комісії.
Всього просить стягнути заборгованість у розмірі 19 202 грн. 10 коп., а також судові витрати по справі на сплату судового збору та витрати на правову допомогу.
В обґрунтування заявленого позову вказує, що 27.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі - ТОВ «Авентус Україна») та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 4065607 (далі - кредитний договір № 4065607). За умовами цього договору ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 1 000 грн. строком на 14 днів п.1.3.-1.4. Договору. Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Споживача, відповідно до п.4.2 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 Договору. Кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора. Кредитні кошти надано у безготівковій формі шляхом перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору. ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. 
Позивач вказує, що ТОВ «Авентус Україна» зобов`язання за кредитними договорами виконало в повному обсязі. Однак, в подальшому відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення наданого йому кредиту. 
Крім того, 19.05.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №4188361 (далі - кредитний договір №4188361). За умовами цього договору ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 2 700 грн. строком на 20 днів (останній день повернення позики - 11.09.2021 року) п.1.2.-1.4. Договору. Згідно п. 1.6.-1.7. Договору тип процентної ставки - фіксована незмінна від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом з стандартною (базовою) процентною ставкою за користування кредитом 5% від фактичного залишку кредиту. Комісія за надання кредиту: 297.00 грн., яка нараховується за ставкою 11.00 відсотків від суми кредиту одноразово п. 1.5.1. Договору. Кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора. ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. 
Позивач вказує, що ТОВ «Мілоан» зобов`язання за кредитними договорами виконало в повному обсязі, шляхом перерахування на банківський картковий рахунок ОСОБА_1 грошових коштів.
Однак, в подальшому відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення наданого йому кредиту. 
04.02.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт Капітал») укладено договір факторингу №04-02-02/2022, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №4065607 від 27.04.2021 року, укладеним із ОСОБА_1 
16.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №16/12-2021-43, за умовами якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 4188361 від 19.05.2021 року, укладеним із ОСОБА_1 .
У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «Коллект Центр» на підставі договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023 року та №10-01/2023 від 10.01.2023 року, у тому числі за кредитними договорами №4065607 від 27.04.2021 року та №4188361 від 19.05.2021 року, укладеним між ТОВ «Авентус Україна», ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 .
З огляду на викладене, позивач вказує, що ТОВ «Коллект Центр» правомірно набув право вимоги до ОСОБА_1 за вищевказаними договорами, оскільки відповідач зобов`язань в частині повної та своєчасної сплати суми кредиту за договорами не виконує, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за кредитними договорами №4065607 від 27.04.2021 року та №4188361 від 19.05.2021 року, станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунків заборгованості, становить 19 202 грн. 10 коп.
Оскільки відповідач ОСОБА_1 в добровільному порядку не виконує своїх зобов`язань за договорами, тому ТОВ «Коллект Центр» звернулось за захистом своїх прав до суду. 
Ухвалою судді від 27 жовтня 2025 року постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просить розгляд справи проводити за його відсутності, не заперечуючи щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом відправки рекомендованих повідомлень за зареєстрованим місцем його проживання та розміщенням на офіційному веб-порталі судової влади України оголошення про його виклик. Відзиву на позов не подав, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили.
За ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, згідно ст.281 ЦПК України.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 27.04.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №4065607, відповідно предметом договору є надання позивачем позичальнику грошових коштів на наступних умовах: сума кредиту 1 000 грн. строком на 14 днів п.1.3.-1.4. Договору. 
Згідно з п. 2.1 Договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами на платіжну картку або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту.
Відповідно до п. 1.5. Договору, стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 договору.
Згідно з п. 4.1. Договору строк кредиту може бути продовжено за ініціативою споживача на кількість днів, зазначену в п. 1.4. Договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному п.п. 4.2.1-4.2.4 Договору, або в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов визначених в п.п. 4.3.1.-4.3.2. Договору.
Пунктом 4.2.1 кредитного договору передбачено, що споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 грн., може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до пп. 4.2.2 Договору.
Відповідно до п. 4.2.2 Договору, пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку товариство може надати протягом 24 год. з моменту вчинення вказаної дії споживачем. Якщо споживач, здійснюючи вказаний платіж, не бажає продовжувати строк користування кредитом, він зобов`язаний повідомити про це товариство в один із вказаних способів: - перед здійсненням платежу здійснити в особистому кабінеті дії, які направлені на часткове повернення заборгованості за кредитом, а саме, натиснути в особистому кабінеті в розділі «мої кредити» клавішу «внести платіж» в меню «часткове погашення кредиту» або, протягом 24 год. з моменту внесення платежу, направити на поштову скриньку товариства info@creditplus.ua, (в тому числі з використанням сервісу направлення повідомлень товариству, що розміщений на веб-сайті в розділі «Зворотній зв`язок», вибравши категорію звернення «часткове погашення без пролонгації»), повідомлення про необхідність зарахування такого платежу в часткове погашення заборгованості за кредитом, з обов`язковою вказівкою в такому повідомленні номеру та дати цього Договору та суми здійсненого платежу. В іншому разі здійснений споживачем платіж буде розцінений товариством як пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом.
Пунктом 4.2.3 кредитного договору встановлено, що кредитодавець має право, але не обов`язок протягом строку для відповіді, акцептувати пропозицію (оферту) споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку користування кредитом шляхом направлення споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (із зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені споживачем товариству в особистому кабінеті/зазначені в Договорі.
Згідно п. 4.3.1 Договору, сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один календарний день, що слідує за закінченням такого строку, але не більше ніж 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до п.п. 4.2.2 - 4.2.4 Договору. Тобто, в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.
Відповідно до п. 10.2 Договору, він вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним.
ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. 
Із кредитного договору № 4065607 від 27.04.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 ознайомився з паспортом кредиту ТОВ «Авентус Україна», тарифами банку, строком кредитування, підписав електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором М452997 та надав ТОВ «Авентус Україна» реквізити платіжної карти № НОМЕР_1 , на яку ТОВ «ФК «Контрактовий дім» згідно укладеного договору з ТОВ «Авентус Україна» №087/20-П від 08.07.2020 року перерахувало суму кредиту 1 000 грн., за допомогою системи EasyPay, тобто, первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі.
04.02.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №04-02-02/2022, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №4065607 від 27.04.2021 року, укладеним із ОСОБА_1 .
У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «Коллект Центр» на підставі договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, у тому числі за кредитним договором № 4065607 від 27.04.2021 року, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 .
Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» правомірно набуло право вимоги за кредитними договорами № 4065607 від 27.04.2021 року.
Крім того, судом встановлено, що 19.05.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №4188361.
Договір укладений сторонами дистанційно шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний ОСОБА_1 19.05.2021 року електронним підписом - одноразовим ідентифікатором, який був надісланий на його номер мобільного телефону.
За умовами договору кредиту ТОВ «Мілоан» зобов`язалось надати позичальнику ОСОБА_1 грошові кошти в сумі, визначеній у п.1.2 Договору, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом, а також виконати інші обов`язки, передбачені договором у встановлений п.1.4 Договору термін, та виконати інші зобов`язання, передбачені договором.
За умовами договору сума кредиту становить 2 700 грн., строк кредиту - 20 днів з 19.05.2021 року, термін повернення кредиту, сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 08.06.2021 року (п.1.2-1.4 Договору).
Також сторони передбачили сплату позичальником комісії за надання кредиту у розмірі 297 грн., яка нараховується за ставкою 11% від суми кредиту одноразово (п.1.5.1 договору).
За умовами договору кредиту, проценти за користування кредитом становлять 675 грн., які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим Договором - фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.3 цього Договору (п.1.5.2, 1.6, 1.7 договору).
Згідно з п.2.1 Договору, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.
Згідно довідки ТОВ «ФК «Елаєнс» відповідно до укладеного договору з ТОВ «Мілоан» №40484607_26/10/18-1 від 19.05.2021 року перерахувало суму кредиту 2 700 грн., за реквізитами платіжної карти № НОМЕР_1 , за допомогою системи Fondy, тобто, первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі.
16.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №16/12-2021-43, за умовами якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 4188361 від 19.05.2021 року, укладеним із ОСОБА_1 .
У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «Коллект Центр» на підставі договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, у тому числі за кредитним договором № 4188361 від 19.05.2021 року, укладеним між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 .
Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» правомірно набуло право вимоги за кредитним договором № 4188361 від 19.05.2021 року.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України).
Відповідно до приписів ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Передбачено ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За ч 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію товариства відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором, визнає та погоджується на запропоновані позивачем умови користування та порядок надання товариством грошових коштів.
Отже, підписання кредитних договорів №4065607 від 27.04.2021 року та №4188361 від 19.05.2021 року свідчить про те, що ОСОБА_1 усі умови цілком зрозумів і своїм підписом письмово підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даних договорів, вільні у виборі контрагента та умов договору.
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно зі статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону).
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Вищевказані кредитні договори №4065607 від 27.04.2021 року та №4188361 від 19.05.2021 року підписані відповідачем електронним підписом, а тому, наявність підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі (аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19).
Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Так, з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 4065607 від 27.04.2021 року вбачається, що заборгованість за вказаним договором станом на 06.10.2025 року становить 2 865 грн. 64 коп., з яких: 
- заборгованість за основним зобов?язанням (за тілом кредиту) - 1 000 грн.;
- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 1 848 грн.;
- інфляційні збитки - 16 грн., нараховані до 23.02.2022р.,
- 3% річних - 1 грн. 64 коп., нараховані до 23.02.2022р.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №4188361 від 19.05.2021 року вбачається, що заборгованість за вказаним договором станом на 15.06.2025 року склала 16 336 грн. 46 коп., з яких: 
- заборгованість за основним зобов?язанням (за тілом кредиту) - 2 619 грн.; 
- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 13 420 грн. 46 коп. 
- комісія - 297 грн.
Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Судом враховується правовий висновок, сформований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 р. у справі №444/9519/12. 
В п.54 вказаної Постанови, Верховний Суд вказує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом.
Щодо нарахування процентів за кредитним договором № 4065607 від 27.04.2021 року, суд зазначає наступне.
Як вбачається з п.1.4. наявного у матеріалах справи кредитного договору №4065607 від 27.04.2021, кредит надається строком 14 днів.
Пунктом 4.2.1 кредитного договору передбачено, що споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 грн. може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до пп. 4.2.2 Договору.
Згідно п. 4.2.2 Договору, Пропозиція (оферта) Споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів. Відповідь на яку Товариство може надати протягом 24 години з моменту вчинення вказаної дії споживачем. Якщо Споживач здійснюючи вказаний платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом, споживач зобов`язаний повідомити про це товариство у спосіб визначений договором.
Пунктом 4.2.3 кредитного договору встановлено, що кредитодавець має право, але не обов`язок протягом строку для відповіді, акцептувати пропозицію (оферту) споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення Споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку користування кредитом шляхом направлення Споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені споживачем товариству в особистому кабінеті/зазначені в Договорі.
Згідно п. 4.3.1 Договору, сторони домовились, що у випадку, якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один календарний день, що слідує за закінченням такого строку, але не більше ніж 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до п.п. 4.2.2 - 4.2.4 Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.
Матеріали справи містять розрахунок заборгованості (інформацію за укладеним договором № 4065607 від 27.04.2021 року), з якого вбачається, що ОСОБА_1 здійснив пролонгацію строку кредитування шляхом здійснення платежів у порядку та розмірах, визначених п.4.2.2 Договору. Зокрема, 10.05.2021, 27.05.2021, 07.06.2021, 01.07.2021, 22.07.2021 відповідачем було сплачено кошти у рахунок сплати нарахованих процентів. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що строк користування кредитом було продовжено належним чином та відповідно до умов договору.
Відповідно до п. 1.5. Договору, стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору.
Згідно з п. 1.5.1. Договору, знижена процентна ставка становить 0,01 % в день та застосовується відповідно до наступних умов: якщо Споживач у межах строку, визначеного в п.1.4 Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою Споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк.
Відтак, суд вважає обґрунтованими нарахування процентів за кредитним договором № 4065607 від 27.04.2021 року у розмірі 1 848 грн.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом.
Відповідно дост.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).
Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Саме такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладений у постанові від 01.10.2014 у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц, провадження № 14-16цс18.
Відповідно до ст. 629 ЦПК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, оскільки не надавав своєчасно кредитору грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов договору. Таким чином, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушив зобов`язання за вищевказаним кредитним договором.
А тому, з ОСОБА_1 на користь позивача підлягають стягненню три відсотки та інфляційні витрати.
Щодо нарахування процентів за кредитним договором №4188361 від 19.05.2021 року, суд зазначає наступне.
Як вбачається з умов пунктів 1.3, 1.4 договору про споживчий кредит №4188361 від 19.05.2021 року, кредит надається строком на 20 днів з 19.05.2021 року, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) - 08.06.2021.
Пунктом 1.5.2 договору кредиту визначено, що розмір процентів за користування кредитом становить 675 грн., які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Також сторони передбачили сплату позичальником комісії за надання кредиту у розмірі 297 грн., яка нараховується за ставкою 11% від суми кредиту одноразово згідно з п.1.5.1 договору.
У п.2.3 договору кредиту сторони передбачили пролонгацію строку кредитування на пільгових умовах та на стандартних умовах.
Так, відповідно до п.2.3.1.1 Договору кредиту, для продовження строку кредитування на пільгових умовах позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту.
Пункт 2.3.1.2 договору кредиту визначає пролонгацію на стандартних (базових) умовах. Так, позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування на стандартних умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п.1.6. Договору.
Із долучених позивачем матеріалів, зокрема із відомостей про щоденні нарахування та погашення, вбачається, що ОСОБА_1 не вчиняв дії щодо погашення заборгованості за період строку кредитного договору з 19.05.2021 по 08.06.2021 включно. Відповідно до п. 2.3.1.2 договору, строк кредитування було продовжено на 60 днів за стандартно (базовою) ставкою за користування кредитом 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 
Крім того, із вказаного розрахунку вбачається, що ОСОБА_1 , 30.06.2021 року, здійснив сплату тіла кредиту у сумі 81 грн. та 394 грн. відсотків, а також сплатив відсотки за користування коштами 22.07.21р. в сумі 300 грн., тобто на загальну суму 694 грн.
Судом враховується, що відповідачу нараховувалися проценти за кредитним договором №4188361 від 19.05.2021 року за період з 19.05.2021 по 08.06.2021 року (20 календарних днів) відповідно до умов п. 1.5.2 Договору за зниженою процентною ставкою 1,25% в день. 
У подальшому, у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання щодо повернення кредиту на дату закінчення строку дії договору та фактичним продовженням користування кредитними коштами, на підставі п. 2.3.1.2 Договору було здійснено пролонгацію кредиту на стандартних (базових) умовах, із встановленням процентної ставки у розмірі 5 % на день на строк до 60 днів.
Разом із тим, 30.06.2021 року відповідач скористався передбаченим договором правом на пролонгацію кредиту на пільгових умовах, внаслідок чого протягом 3 днів (з 01.07.2021 до 03.07.2021 року) застосовувалась процентна ставка, визначена п.1.5.2 Договору. На вказаний період нарахування процентів за стандартною (базовою) ставкою було призупинено до закінчення строку дії пільгових умов.
Після спливу строку пролонгації на пільгових умовах, з 04.07.2021 року, та за відсутності повного погашення заборгованості, до відповідача знову було застосовано стандартну процентну ставку у розмірі 5 % на день (130 грн. 95 коп.), яка мала б нараховуватись по 10.08.2021 року. Однак, згідно відомостей про щоденні нарахування, ставка у розмірі 5% нараховувалась лише протягом 04.07.2021 та 05.07.2021 року. У подальшому нарахування здійснювались у розмірі 26 грн. 19 коп. за день. При цьому загальна тривалість нарахування процентів не перевищила строку у 60 днів у відповідності до п.2.3.1.2. Договору. А тому, позивачем правомірно нараховано відсотки на загальну суму 4253,96 грн. 
Отже, суд прийшов до висновку, що обґрунтованою є загальна сума заборгованості за кредитним договором №4188361 від 19.05.2021 року в розмірі 7 169 грн. 96 коп.
16.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №16/12-2021-43. Відповідно до п.2.3 клієнт (ТОВ «Мілоан») відступає факторові (ТОВ «Вердикт Капітал») право грошової вимоги до боржників виключно в частині тих сум заборгованості, що визначені в реєстрах боржників. 
Згідно реєстру боржників до договору факторингу №16/12-2021-43 від 16.12.2021 року то ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача у сумі 7 169 грн. 96 коп. 
Водночас, в матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості, згідно якого вбачається, що ТОВ «Вердикт Капітал» здійснювалося нарахування відповідачу відсотків за кредитним договором №4188361 від 19.05.2021 року за період з 16.12.2021 по 23.02.2022 року, тобто після закінчення строку кредитного договору і в порушення умов п.2.3. Договору факторингу №16/12-2021-43 від 16.12.2021 року. 
Отже, враховуючи, що після спливу визначеного договором строку кредитування, право нараховувати передбачені кредитним договором проценти припиняється, тому вимога позивача про стягнення процентів у розмірі 13 420 грн. 46 коп., є безпідставною, оскільки нарахування та стягнення процентів за користування кредитом поза визначеним кредитним договором строком суперечить вимогам Цивільного кодексу України.
З урахуванням викладеного суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитними договорами №4065607 від 27.04.2021 року та №4188361 від 19.05.2021 року підлягають частковому задоволенню.
Отже, за кредитним договором №4065607 від 27.04.2021 року, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» слід стягнути заборгованість в сумі 2 865 грн. 64 коп., з яких: 
- заборгованість за основним зобов?язанням (за тілом кредиту) - 1 000 грн.;
- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 1 848 грн.;
- інфляційні збитки - 16 грн., нараховані до 23.02.2022р.,
- 3% річних - 1 грн. 64 коп., нараховані до 23.02.2022р.
Водночас, за кредитним договором №4188361 від 19.05.2021 року, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» слід стягнути 7 169 грн. 96 коп., з яких: 
- заборгованість за основним зобов?язанням (за тілом кредиту) - 2 619 грн.; 
- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 4 253 грн. 96 коп. 
- комісія - 297 грн.
Отже, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Коллект Центр», яка підлягає стягненню складає 10 035 грн. 60 коп.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зважає на наступне.
Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, від 22.01.2021 року у справі №925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 03.02.2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі №753/1203/18.
Як вбачається з матеріалів справи, 01.07.2024 року між Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Коллект Центр» був укладений договір про надання правової допомоги №01-07/2024.
Згідно заявки на надання юридичної допомоги №340 від 01.09.2025 року, акта №14 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025 року вбачається, що вартість наданих Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» юридичних послуг щодо підготовки позовної заяви ТОВ «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором становить 9 000 грн. 
Враховуючи, що відповідач у судове засідання не з`явився, заперечень щодо розміру витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу до суду не надходили, а тому з ОСОБА_1 на ТОВ «Коллект Центр» слід стягнути 9 000 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу. 
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 266 грн. 01 коп.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 280-282 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за кредитними договорами №4065607 від 27.04.2021 року та №4188361 від 19.05.2021 року заборгованість у розмірі 10 035 грн. 60 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» 1 266 грн. 01 коп. судового збору та 9 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. 
В решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», місцезнаходження: , вул. Мечнікова,3, офіс 306 м. Київ, 01133, код ЄДРПОУ 44276926.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання  АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 . 

Повний текст рішення складено 16.01.2026року.  
Суддя:	  	Л.  В.  Грицишина