ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/135/26 Справа № 199/6662/25 	  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

05 січня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Ковалюмнус Е.Л., при секретарі Сербіної І.В., за участю представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Шкнай Г.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Шкнай Г.І. на постанову Амур – Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 08 вересня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -
В С Т А Н О В И Л А:

Згідно до постанови судді Амур – Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 08 вересня 2025 року, 27.04.2025 о 09:20 годині водій ОСОБА_1 у місті Добропілля по вул. Залізнична, 4-А, керував транспортним засобом «Citroen Saxo», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння шляхом продуття газоаналізатора «Алкотест Драгер» або в медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою судді Амур – Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 08 вересня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
На вказану постанову суду представником особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокатом Шкнай Г.І. подана апеляційна скарга, в якій вона просить постанову судді Амур – Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 08 вересня 2025 року скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначає, що відмова від проходження огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння була вимушеною, оскільки він є військовослужбовцем, який перебував у службовому переміщенні (автомобілі) між пунктами дислокації та його зупинка відбулася під час оголошеної повітряної тривоги, яка створювала реальну загрозу життю та вимагала пріоритету безпеки над іншими обов`язками.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повідомлений належним чином про місце, дату та час розгляду справи, до Дніпровського апеляційного суду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Шкнай Г.І. в судовому засіданні підтримала доводи своєї апеляційної скарги та наполягала на її задоволенні, не заперечував проти розгляду справи без участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності. 
Перевіривши матеріали справи, врахувавши доводи наведені в апеляційній скарзі, приходжу до наступного висновку. 
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З матеріалів справи вбачається, що суддя І інстанції правильно дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Даний факт підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 313005 від 27.04.2025 року, складеним уповноваженою особою, в якому викладені обставини вчиненого правопорушення; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого слідує, що у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора; змістом направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.04.2025 року, з якого вбачається, що у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я не проводився; відеозаписом з місця події.
З відеозапису вбачається, що перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 були роз`ясненні його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, а також зафіксовано факт керування транспортним засобом та відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законодавством порядку.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду І інстацнії, що доводи адвоката, що відмова від проходження огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, нібито, була вимушеною, оскільки він є військовослужбовцем, який перебував у службовому переміщенні (автомобілі) між пунктами дислокації та його зупинка відбулася під час оголошеної повітряної тривоги, яка створювала реальну загрозу життю та вимагала пріоритету безпеки над іншими обов`язками, не підтверджена об`єктивними доказами, оскільки ОСОБА_1 не обіймає посаду водія військового транспортного засобу, керував приватним автомобілем, який не перебуває на балансі військового підрозділу, де він проходить військову службу, при собі не мав маршрутного листа або наказу безпосереднього командира щодо виконання бойового розпорядження такого ступеня важливості, який би дозволяв зробити висновок про перебування військовослужбовця в стані крайньої необхідності.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 15 КУпАП військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи, адміністративний арешт.
Згідно ч. 3 ст. 15 КУпАП при порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується. У випадках, зазначених у цій статті, органи (посадові особи), яким надано право накладати адміністративні стягнення, передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.
Таким чином, військовослужбовці не мають преференцій у порівнянні з іншими водіями щодо відступу від дотримання Правил дорожнього руху, законом не передбачена можливість військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби взагалі не виконувати певні приписи Правил дорожнього руху, зокрема ті, що безпосередньо впливають на стан безпеки дорожнього руху.
За таких обставин водій ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несе адміністративну відповідальність на загальних підставах, але до нього за вчинення даного правопорушення не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи та адміністративний арешт.
Доводи апеляційної скарги адвоката, що ОСОБА_1 , начебто, не виконав приписи п. 2.5 Правил дорожнього руху через оголошену повітряну тривогу, яка створювала реальну загрозу життю та вимагала пріоритету безпеки над іншими обов`язками, не підтверджені наявними доказами, оскільки матеріалом відеозапису працівника поліції не зафіксовано мотивів водія ОСОБА_1 не проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння через повітряну тривогу, водій не заявляв про те, що він слідує до укриття або, що існує реальна загроза його життю чи здоров`ю у зв`язку із оголошеною повітряною тривогою. 
За таких обставин, на думку апеляційного суду, в матеріалах справи достатньо доказів провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З огляду на викладене, постанова судді Амур – Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 08 вересня 2025 року стосовно ОСОБА_1 є законною, обґрунтованою та немає підстав для її скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Шкнай Г.І. – залишити без задоволення.
Постанову Амур – Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 08 вересня 2025 року відносно   ОСОБА_1  – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя         Е.Л. Ковалюмнус