Справа №: 385/1971/25 Провадження № 3/385/765/25   	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.01.2026 року м. Гайворон
Суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Венгрин М. В. за участю: особи яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Медвідя В. А., розглянувши справу, що надійшла з Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області про адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ФОП, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
в с т а н о в и в :
17.11.2025 о 12 год 49 хв в м. Гайворон по вул. Центральній ОСОБА_1 керував автомобілем Фольксваген Гольф, номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (порушення мови, координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя, поведінка, що невідповідає обстановці ), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу приладом алкотестер Драгер 6810 та в медичному закладі відмовився на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на службову бодікамеру, чим порушив п. 2.5 ПДР України, вчинивши правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Справа була призначена до розгляду на 16.12.2025.
02.12.2025 захисником – адвокатом Медведем В. А. було подано клопотання про надання матеріалів справи для ознайомлення.
13.12.2025 захисником – адвокатом Александровим Д. О. було подане клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою від 15.12.2025 було задоволено клопотання щодо участі захисника в засіданні 16.12.2025 в режимі відеоконференції.
16.12.2025 до суду надішли клопотання захисників – адвокатів Александрова Д. О. та Медвідя В. А. про відкладення розгляду справи на іншу дату.
Розгляд справи було відкладено на 22.01.2026.
19.01.2026 захисником – адвокатом Александровим Д. О. подано клопотання про закриття провадження.
В судове засідання 22.01.2026 з`явились ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Медвідь В. А., Слівко Ю. М., вважав за можливе проводити розгляд за відсутності іншого адвоката Александрова Д. О.
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнає, справді керував 17.11.2025 своїм автомобілем та був зупинений працівниками поліції, у зв`язку з шумом проїжджаючих поряд автомобілів, не чув частину того, про що до нього говорили поліцейські. Повідомили йому про ознаки алкогольного сп`яніння – почервоніння очей та поведінка, що не відповідає ситуації, однак він вимагав пояснень чому вони вважають його поведінку неналежною, оскільки він поводився належно. На це поліцейські вказували на його знервованість. Зазначив, що почервоніння очей не є ознакою алкогольного сп`яніння. Під час цього він поспілкувався з юристом по телефону та в результаті повідомив поліцейським, що хоче їхати в лікарню, але не з ними, на що поліцейський відповів, що вже зафіксували його відмову на відеозаписі. Справді пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці приладом Драгер, від чого він відмовився, але він не чув пропозицію огляду в медичному закладі. Після завершення процедури складання матеріалів самостійно звернувся до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, пройшов такий та отримав результат – відсутність ознак алкогольного сп`яніння.
Захисник – адвокат Медвідь В. А. в судовому засіданні подав письмові пояснення, в яких просив закрити провадження в справі, а також долучив копії акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 17.11.20225 14:40 та висновку щодо результатів медичного огляду від 17.11.2025 щодо ОСОБА_1 , з яких вбачається, що він звернувся до медичного закладу самостійно та в нього відсутні ознаки алкогольного сп`яніння. В письмових поясненнях та поясненнях в судовому засіданні покликався на те, що за Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, почервоніння очей не є ознакою алкогольного сп`яніння, до таких ознак відноситься поведінка, що не відповідає обстановці. Огляду на стан сп`яніння підлягають не всі водії, а лише ті. В яких є відповідні ознаки. Поліцейські в протоколі формально зазначили ознаки сп`яніння, а на відеозаписі відображено, що вони називали лише «почервоніння очей» та «знервованість». Інші зазначені в протоколі ознаки не підтверджуються відеозаписом. На відео показано, що воді відповідав на питання поліцейських, надавав документи для перевірки, відповідав не телефонні дзвінки, дискутував, заперечував наявність ознак алкогольного сп`яніння, повідомляв про намір пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, тобто вів себе адекватно та відповідно до обстановки, що склалась. Тому, за відсутності належно встановлених та підтверджених технічними засобами ознак стану сп`яніння водія, вимога пройти огляд на стан сп`яніння не може визнаватись обґрунтованою підставою, за відмову від якої настає юридична відповідальність. Крім того поліцейські лише роз`яснили йому право пройти огляд в медичному закладі, однак не запропонували цього, чітко не висловили такої вимоги. Просив закрити провадження в справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Клопотання захисника Александрова Д. О. про закриття провадження мотивоване тим, що на доучених відеозаписах вбачається, що поліцейський після зупинки автомобіля непередбачувано перейшов до проходження огляду на стан сп`яніння, на що водій повідомив, що не відмовляється від такого, поліцейський продемонстрував наявні в нього докази порушення ПДР та повідомив про складання постанови за ст.. 122 КУпАП та перевів розмову на те, що водій нібито відмовляється від огляду на стан сп`яніння, при цьому відмова від огляду на камеру не зафіксована. Водій справді відмовився ві догляду на місці приладом Драгер, але в лікарні він не відмовлявся, вимагав пояснити підстави вимог поліції. Поліцейський назвав ознаки сп`яніння – почервоніння очей (не є ознакою за Інструкцією) та поведінка, що не відповідає обстановці. Поведінкою, що не відповідає обстановці поліцейський назвав знервованістю, що також не є ознакою сп`яніння. На відеозаписі на 07 хв 21 сек поліцейський запропонував водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці чи в медичному закладі, але нервовий стан викликаний поведінкою поліцейського став причиною первинної відмови водія від огляду від огляду на місці на в медичному закладі. На іншому відеозаписі, о 13:11 год поліцейський повідомив, що надасть водію протокол за ст. 130 КУпАП за відмову від огляду, на що водій заперечив відмову від огляду та повідомив, що поїде до лікарні, на що поліцейський повідомив водія про відмову на камеру від огляду на місці та в медичному закладі, тобто його не зупинило , що до складання протоколу водій висловив свою згоду та бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, оскільки фактично протокол було складено о 13:23. За відсутності однозначної фіксації сема відмови від огляду в медичному закладі та заяв про готовність пройти огляд до моменту складання протоколу , твердження про відмову пройти огляд в медичному заклад не може вважатись доведеним, тому провадження в справі підлягає закриттю.
Суд дослідивши матеріали справи, матеріали клопотань про закриття провадження, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Медвідя В. А. доходить висновку, що клопотання про закриття провадження задоволенню не підлягають, а вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення доведена в повному обсязі поза розумним сумнівом.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Так з досліджених доказів вбачається таке:
- з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 515645 від 17.11.2025 вбачається, що 17.11.2005 о 12 год 49 хв в м. Гайворон по вул. Центральній ОСОБА_1 керував автомобілем Фольксваген Гольф, номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (порушення мови, координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя, поведінка, що невідповідає обстановці ), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу приладом алкотестер Драгер 6810 та в медичному закладі відмовився на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на службову бодікамеру,
- з відеозаписів на долучених уповноваженою особою DVD дисках, вбачається, що файл 2025_1117_125214_0000000_000000_0011: поліцейськими було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування щодо складення постанови за ст. 122 КУпАП, надалі поліцейський з боді камери якого ведеться запис відходить до поліцейського автомобіля, через кілька хвилин коли повертається, при розмові ОСОБА_1 з іншим поліцейським, Ю. Слівко на запитання «на стан алкогольного сп`яніння будете проходити чи ні?» відповідає «Ні», На запитання відмовляєтесь?» відповідає «не відмовляюсь». Далі говорить «ви можете пропонувати мені багато, ви пропонуєте, я відмовився». Надалі вказує на пропозицію поліцейського «на стан алкогольного сп`яніння на місці будете проходити?» відповідає «ні», на пропозицію «Ви можете пройти на місці чи в медичному закладі» – «ні, я відмовляюсь з вами проходити, я не бачу жодних ознак». Також зафіксовано, що ОСОБА_2 повідомлено йому про наявність ознак алкогольного сп`яніння – поліцейськими названо, як такі - почервоніння очей та поведінка, що не відповідає обстановці, на питання щодо поведінки, уточнено, що така полягає в знервованості. Надалі зафіксовано, як один з поліцейських повідомляє ОСОБА_2 про те, що у зв`язку з відмовою від проходження огляду щодо нього буде складено протокол за ст. 130 ч. 1 та постанову за ст. 122 ч. 2», на що він відповів, що може б поліцейські почекали. Надалі при розмові вказує, що він не почув обґрунтованих мір (для проходження огляду) та йому не було повідомлено про фіксування технічними засобами, або він про таке роз`яснення не почув. Надалі, після вручення копії постанови, поліцейський повідомляє, що зараз також буде надано копію протоколу за ст. 130 за відмову від проходження огляду на місці зупинки та в медичному закладі, та ОСОБА_3 вказав, що зараз поїде в лікарню, на що поліцейський зазначив, що відмова від огляду вже зафіксована.
- рапортом інспектора Голованівського РВП ГУНП В .Гришина з якого вбачається, що 17.11.2005 о 12 год 49 хв в м. Гайворон по вул. Центральній ОСОБА_1 керував автомобілем Фольксваген Гольф, номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме - порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу приладом алкотестер Драгер 6810 та в медичному закладі відмовився. Після складання протоколу його було відсторонено від керування автомобілем, який залишено на місці зупинки.
Відповідно до листа начальника ВП №1 (м. Гайворон) – ОСОБА_1 раніше протягом року до адміністративної відповідальності за порушення ПДР не притягувався, посвідчення водія НОМЕР_3 вилучено до ВП № 1 Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області.
З долучених стороною захисту акту огляду на стан сп`яніння та висновку від 17.11.2025, КНП «ЦМЛ» Гайворонської міської ради вбачається, що ОСОБА_1 самостійно звернувся до медичного закладу о 14:20 17.11.2025, проведено огляд о 14:40 17.11.2025, ознак алкогольного сп`яніння не виявлено.
Дослідивши надані докази, суд вказує, що згідно п. 2 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, перелік яких міститься у п.3 цього розділу, при цьому закон не вимагає, щоб ці ознаки сп`яніння були підтверджені свідками або зафіксовані на відео, а також окремої процедури огляду на наявність таких ознак сп`яніння, також норми КУпАП та Інструкції № 1452/735 не передбачають обов`язку поліцейського озвучити водію наявні у нього ознаки сп`яніння.
Повноваження поліцейського уповноваженого підрозділу НПУ самостійно виявляти та оцінювати наявність ознак алкогольного або наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу, є виключними, ніхто інший не має повноважень оцінювати наявність у водія тих чи інших ознак сп`яніння. У зв`язку з чим, якщо у поліцейського виникають підстави вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані сп`яніння, то поліцейський має законне право вимагати від водія пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
В протоколі зазначено ознаки алкогольного сп`яніння – порушення мови, координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, що відповідають переліку, визначеному Інструкцією.
Таким чином доводи сторони захисту про безпідставність вимоги поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння не заслуговують на увагу. Встановити наявність ознак алкогольного сп`яніння з відеозапису об`єктивно неможливо та не передбачено законодавством, такі ознаки були встановлені працівниками поліції та зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.
Водночас суд погоджується з стороною захисту, що почервоніння очей не відноситься до ознак алкогольного сп`яніння, згідно з Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак додаткова вказівка поліцейським на таку ознаку не спростовує вищенаведеного висновку суду.
Щодо аргументів про відсутність відмови від проходження огляду в медичному закладі, то суд такі відхиляє входячи з такого.
Дослідивши відеозаписи, які об`єктивно відображають картину події суд вказує, що органом поліції долучено відеозаписи лише з однієї бодікамери поліцейського, при цього спілкування з ОСОБА_4 велось двома поліцейськими, та на початку зйомки вони не завжди були поряд, відповідно на долученому відеозаписі, який хоч і є безперервним, не відображено всіх моментів спілкування з ОСОБА_5 на початку розмови.
Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
Суд стверджує, що позбавлений права самостійно збирати докази, а клопотань про витребування відеозапису з бодікамери іншого поліцейського до суду не надходило. 
З досліджених записів, що долучені до справи вбачається, що спершу ОСОБА_1 вказує, що огляд проходити не буде, але від огляду не відмовляється, а дещо згодом, коли поліцейський знову пропонує пройти огляд спершу на місці – відмовляється, після вказівки щодо можливості пройти на місці чи в медичному закладі – вказує, що «ні, я відмовляюсь з вами проходити, я не бачу жодних ознак». Тобто, на переконання суду, таке свідчить, в першу чергу, про пропозицію з боку поліцейського, відповідно до вимог п. 2.5 ПДР, пройти огляд на стан сп`яніння як на місці так і в медичному закладі, а також - про однозначну відмову ОСОБА_6 проходити такий огляд (7:30 хв на відеозаписі 2025_1117_125214_0000000_000000_0011). Мотиви відмови значення не мають. Після роз`яснення про те, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення, (9 хв на відеозаписі в файлі 2025_1117_125214_0000000_000000_0011), ОСОБА_3 не висловлював бажання пройти огляд. За даних обставин правопорушення було закінчене, поліцейські отримали право скласти відповідний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксувавши таке, і поліцейський приступив до складання протоколу.
Суд відхиляє твердження ОСОБА_1 , що він не чув пропозиції пройти огляд в медичному закладі, оскільки така спростовується дослідженим відеозаписом.
Слід вказати, що відеозапис, який містить фактичні дані щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, є належним доказом у справі про адміністративне правопорушення, як це передбачено ст. 251 КУпАП.
Також слід зазначити, що ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку, в тому числі для забезпечення дотримання правил дорожнього руху, може закріплювати на форменому одязі, фото - і відеотехніку.
Посилання сторони захисту на те, що після цього, перед завершенням оформлення протоколу ОСОБА_3 повідомляв поліцейському про те, що він поїде в лікарню, не спростовують вчиненого ним правопорушення.
Суд не бере до уваги долучені стороною захисту акт та висновок, оскільки такі не встановлюють та не спростовують жодної обставини, що підлягає доказуванню в даній справі, так як ОСОБА_2 інкриміновано саме відмову від проходження огляду.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отримуючи посвідчення водія та сідаючи за кермо автомобіля, яке є джерелом підвищеної небезпеки, ОСОБА_1 повинен був неухильно дотримуватись вимог Правил дорожнього руху, зокрема, п. 2.5 ПДР України, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
Суд вважає, що під час складення протоколу інспектором повністю дотримано вимоги ст. 256 КУпАП, такий протокол складено уповноваженою особою, його форма та зміст повністю відповідають чинному законодавству.
Будь-яких порушень працівниками поліції норм чинного законодавства при оформленні адміністративних матеріалів, судом не встановлено.
Позиція сторони захисту розцінюється судом як спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.
Дослідивши матеріали справи, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Підстав для задоволення клопотання захисників про закриття провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення немає, а тому в їх задоволенні слід відмовити.
Згідно довідки відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП України в Кіровоградській області № 144809-2025 від 18.11.2025 ОСОБА_1 на протязі року до адміністративної відповідальності не притягувався, посвідчення водія вилучено та знаходиться в відділення поліції № 1 (м. Гайворон).
Враховуючи те, що вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена повністю, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфікується правопорушення, у вигляді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Суд, відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, не враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують адміністративну відповідальність, оскільки ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
У зв`язку з накладенням адміністративного стягнення, згідно ст. 4, 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в дохід держави.
Керуючись ст. 283, 284 КУпАП,
п о с т а н о в и в :
в задоволенні клопотань захисника – адвокатів Александрова Д. О. та Медвідя В. А. про закриття провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення – відмовити.
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП й накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Гайворонський районний суд Кіровоградської області.
Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.
Повний текст постанови складено 26.01.2026.

Суддя :   	М. В. ВЕНГРИН	

Дата документа 22.01.2026