Справа № 334/8398/25
Номер провадження 2/337/269/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
26 січня 2026 року	м. Запоріжжя	

Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Гнатик Г.В., за участю секретаря Сьомченко А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, судових витрат, 

В С Т А Н О В И В: 
06.10.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулось до Дніпровського районного суду м.Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідки на користь позивача заборгованість за кредитними договорами у сумі 24470 грн., витрати по сплаті судового збору 3028 грн., витрати на правничу допомогу у сумі 13 000 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08.07.2024 року між ТОВ «ЕКО ФІН» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 81294391 в письмовій формі у вигляді електронного документа та згідно з вимогами Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Споживчий кредит надано  на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. За взаємною згодою, сторони договору погодили наступні умови: тип кредиту - кредит, сума кредиту складає 3000,00 грн.; строк кредиту 730 днів: з  08.07.2024 року по 07.07.2026 року включно зі сплатою процентів за користування кредитом в порядку, визначеному договором. Відповідно до зазначених вище умов Договору, ТОВ «ЕКО ФІН» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало їй кредит в сумі 3000,00 грн., шляхом перерахування коштів на картковий рахунок позичальника№ НОМЕР_1 . Всупереч умовам договору, відповідачка не виконувала свої зобов`язання, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість.
Відповідно до укладеного 08.09.2025 року між ТОВ «ЕКО ФІН» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» договору факторингу № 08//09/25, до позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за договором № 81294391 від 08.07.2024 року, сума заборгованості у розмірі 16290,00 грн., з якої: заборгованість по основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 3000 грн., заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 12840,00 грн. на дату відступлення права вимоги, заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 450,00 грн. з часу відступлення права вимоги до виготовлення розрахунку.Після укладання договору факторингу та переходу права вимоги до позивача, відповідачка кредитні кошти не повернула, а тому позивач просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості.
Крім того, 17.06.2024 року між ТОВ « АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 7997296, відповідно до умов якого укладання договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС Кредитодавця, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт або мобільний за стосунок «CreditPlus» в порядку передбаченому Договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», «Про електронні документи та електронний документообіг». Споживчий кредит надано  на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. За взаємною згодою, сторони договору погодили наступні умови: тип кредиту - кредит, сума кредиту складає 3000,00 грн.; строк кредиту 360 днів, зі сплатою 1,50% процентної ставки в день в межах строку кредиту.
Відповідно до укладеного 27.01.2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» договору факторингу № 27/01/25-Ф, до позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за договором № 7997296 від 17.06.2024 року, сума заборгованості у розмірі 11180,00 грн., з якої: заборгованість по основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 3000 грн., заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 5400,00 грн. на дату відступлення права вимоги, штраф/пеня 2870 грн. Після укладання договору факторингу та переходу права вимоги до позивача, відповідачка кредитні кошти не повернула, а тому позивач просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості.
Також позивач зазначає, що загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за вказаними кредитними договорами складає 27470,00 грн., яку просив стягнути у судовому порядку, також стягнути сплачену суму судового збору у розмірі 3028 грн. та витрати на правничу допомогу у сумі 13 000,00 грн.
Ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 20.10.2025 року цивільну справу передано на розгляд до Хортицького районного суду м.Запоріжжя за підсудністю.
Ухвалою судді від 14.11.2025 року відкрито провадження по справі, визначено про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідачем відзив на позов у відповідності до ст. 178 п.8 ЦПК України, суду не надано.
Звертаючись до суду, представник позивача у позові вказав про розгляд справи за його відсутністю, не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення.
17.11.2025 року до суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, у якій позивач просить стягнути з відповідача за кредитними договорами від 08.07.2024 року № 81294391, від 17.06.2024 року № 7997296 загальну суму заборгованості 27260,00 грн., судовй збір 3028 грн., витрати на правничу допомогу 13000,00 грн., зазначивши, що при формуванні розрахунку за кредитним договором № 81294391 від 08.07.2024 року допущено помилку і сума заборгованості складає 16080,00 грн., з яких: заборгованість по основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 3000 грн., заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 13080,00 грн. у межах строку кредитування.
Ухвалою суду від 23.12.2025 року позовну заяву ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.
30.12.2025 року від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою суду від 02.01.2026 року продовжено розгляд справи та призначено розгляд справи у судовому засіданні.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов до суду не подала, із заявами про відкладеня розгляду справи не зверталася.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»).
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідачки, яка сповіщена про розгляд справи належним чином, від якої не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до наступного.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За змістом ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Приписами ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно з приписами ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
За змістом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
При цьому, одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Судом встановлено, що 08.07.2024 року між Товариством з обмежено відповідальністю «ЕКО ФІН» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит/кредитний договір № 81294391.
За цим договором товариство приймає на себе зобов`язання надати, а позичальник має право отримати та зобов`язаний повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом, у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів за фактичний строк користування кредитом у порядку, встановленому цим договором (п. 2.1 договору).
Згідно з п. 2.2 договору кредит надається в загальному розмірі (сума кредиту): 3000,00 грн.
Відповідно до п. 2.3 договору строк користування кредитними коштами складає 730 днів, який починається з 08.07.2024 року та закінчується 07.07.2026 (включно) та складається з дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду.
Дисконтний (пільговий) період складає 14 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 11.02.2024 (рекомендована дата платежу) (п. 2.4 договору).
Поточний період складає 716 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення дисконтного (пільгового) періоду, і закінчується 07.07.2026 (дата остаточного погашення заборгованості).
Пунктом 2.6 договору встановлено, що проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду нараховується за дисконтною (пільговою) процентною ставкою 3,65% річних (денна процентна ставка 0,01% за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду.
Згідно з п. 2.7 договору проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за базовою (стандартною) базовою ставкою в розмірі 365% річних (денна процентна ставка 1% за день) від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.
За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати товариству плату згідно графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (додаток № 1 до цього договору) (п. 2.10 договору).
Цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний, зокрема через веб-сайт товариства (п. 3.1.2.1 договору).
Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який генерується та надсилається товариством електронним повідомленням (смс-повідомленням) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність комбінацію цифр і літер або тільки цифр, або тільки літер) для підписання кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). На договір накладається кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника кредитодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу, що й визначає дату та час укладення договору (п. 3.1.2.2 договору).
Відповідно до п. 3.2.1.1 договору позичальник зобов`язується повернути товариству кредит та проценти за користування кредитом згідно умов цього договору (графіку розрахунків (платежів)), або достроково відповідно до порядку, визначеного цим договором, але в будь-якому випадку не пізніше дати остаточного погашення заборгованості по кредиту, встановленої п. 2.5 цього договору.
У розділі 10 «Реквізити і підписи сторін» у графі «Позичальник» містяться персональні дані ОСОБА_1 , зокрема: адреса реєстрації, адреса проживання, номер банківського рахунку, адреса електронної пошти, номер телефону, а також відмітка про те, що договір підписано Кічко 08.07.2024 року одноразовим ідентифікатором: «MGE1NWE2».
08.07.2024 року ОСОБА_1 також був підписаний паспорт споживчого кредиту ТОВ «ЕКО ФІН», в якому, зокрема, визначені: основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; порядок повернення кредиту та інші важливі правові аспекти (а.с. 35-39).
З алгоритму укладення електронного кредитного договору слідує, що без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, який використовується позичальником як аналог власноручного підпису), без здійснення авторизації та входу в особистий кабінет на веб-сайті, кредитний договір між кредитором та позичальником не був би укладений. Електронний договір, підписаний електронним одноразовим ідентифікатором, вважається укладеним у письмовій формі з моменту його підписання, тобто введення алфавітно-цифрової послідовності даних (пароль). Водночас такий договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо істотних умов договору.
Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Таким чином, суд доходить висновку, що договір про споживчий кредит/кредитний договір № 81294391 від 08.07.2024 року укладений у спосіб визначений чинним законодавством України. Підстав вважати, що кредитний договір укладений з порушенням вимог Закону Україну «Про електронну комерцію» немає. Будь-яких доказів на спростування того, що договір був укладений в електронному вигляді відповідачкою не надано.
Додатком № 1 до кредитного договору № 81294391 від 08.07.2024 року визначено графік розрахунків (платежів) за цим кредитним договором (а.с. 19-38).
Згідно з письмовим підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів Товариства з обмеженою відповідальністю «ПрофітГід», було здійснено наступний успішний переказ грошових коштів- номер платіжної квитанції 42045-33229-28474, надавач платіжних послуг ТОВ «ПрофітГід»; платник ТОВ «ЕКО ФІН»; дата/час здійснення переказу коштів 08.07.2024 року, 15:42:02; сума переказу, грн. 3000,00; номер платіжної картки отримувача НОМЕР_1 ( а.с.54).
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
08.09.2025 року між ТОВ «ЕКО ФІН» (первісний кредитор/кредитодавець) та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (новий кредитор) укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 08-09/25, за яким в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, надалі за текстом боржники, зазначених у додатках № 1 та № 3 до цього договору (надалі також реєстр боржників), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договором позики/договором про споживчий кредит/кредитним договором, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, надалі за текстом «Основні договори», надалі за текстом права вимоги. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором (а.с. 62-66).
Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді за договором №08-09/25 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 08.09.2025 року, ТОВ «ЕКО ФІН» передало, а ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» прийняло реєстр боржників.
У реєстрі боржників в друкованому (підписаному) вигляді за договором №08/09/25 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 08.09.2025 року за № 62 значиться ОСОБА_1 , кредитний договір № 81294391, сума заборгованості за основним зобов`язанням 3000,00 грн., сума заборгованості за нарахованими процентами 12840,00 грн., загальна сума заборгованості 15840,00грн., валюта UAH, сума виданого кредиту 3000,00 грн. (а.с. 43).
Досліджені докази підтверджують, що ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до ОСОБА_1 за кредитним договором № 81294391 від 08.07.2024 року.
17.09.2025 року ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» направило на адресу відповідачки вимогу про усунення порушень основного зобов`язання вих. № 15888898 та запропонувало ОСОБА_1 здійснити погашення заборгованості за кредитним договором № 81294391 від 08.07.2024 року (а.с.52-53).
Згідно з приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.
Положеннями ч. 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Судом встановлено, що ТОВ «ЕКО ФІН» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за кредитним договором № 81294391 від 08.07.2024 року, надало відповідачці кошти у розмірі, визначеному договором.
Загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 81294391 від 08.07.2024 року, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 , з урахуванням уточнених позовних вимог позивача від 17.11.2025 року ОСОБА_1 становить 16080,00 грн., з яких: 3000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту; 13080,00 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими в межах строку кредитування.
Оскільки ОСОБА_1 не сплатила заборгованість за кредитним договором, не надала суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростувала обставин на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог та наданого позивачем розрахунку заборгованості, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами, суд вважає позовні вимоги ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» в цій частині позову обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Крім того, судом встановлено, що 17.06.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір № 7997296 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого укладання договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС Кредитодавця, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт або мобільний за стосунок « CreditPlus« в порядку передбаченому Договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», «Про електронні документи та електронний документообіг».
Споживчий кредит надано на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. За взаємною згодою, сторони договору погодили наступні умови: тип кредиту - кредит, сума кредиту складає 3000,00 грн.; строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів- кожні 30 днів, зі сплатою 1,50% процентної ставки в день в межах строку кредиту.
Відповідно до укладеного 27.01.2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» договору факторингу № 27/01/25-Ф, до позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за договором № 7997296 від 17.06.2024 року, сума заборгованості у розмірі 11180,00 грн., з якої: заборгованість по основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 3000 грн., заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 5400,00 грн. на дату відступлення права вимоги, штраф/пеня 2780 грн.
Після укладання договору факторингу та переходу права вимоги до позивача, відповідачка кредитні кошти не повернула.
За змістом ст.3, 6, 627 ЦК України, в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Ст.638, 640 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенізакономяк істотніабо єнеобхідними длядоговорів даноговиду,а такожусі тіумови,щодо якихза заявоюхоча боднієї ізсторін маєбути досягнутозгоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Крім того, до відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.
Зокрема,відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів,їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048цього Кодексу.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до ч.1-3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем на даний час визначається Законом України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 року.
Так судом встановлено, що між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем ОСОБА_1 17.06.2024 року було укладено договір про надання споживчого кредиту №7997296, відповідно до якого відповідач отримав в кредит грошові кошти в розмірі 3 000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитними коштами.
Вказаний кредитний договір укладений за допомогою ІТС Товариства та підписаний позичальником/відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором С2897 17.06.2024 року 10:11:44 ОСОБА_1 .
За умовами кредитного договору ( частина 2 п. 2.1), кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_2 .
Між ТОВ « АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ПЕЙТЕК» було укладено Договір про організацію переказу грошових коштів № 190122-1 від 19.01.2022 року, який діяв до 04.07.2024 року, відповідно до якого 17.06.2024 року о 10:12:19 на суму 3000 грн. проведено транзакцію в системі «ПЕЙТЕК»- 4ас0593d-21b1-454a-bc4a-e4394ddfbf10, номер транзакції в системі ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» 47552791, Session ID-025208162115, сайт торгівця- https:// creditplus.ua, код авторизації 232408, банк еквайр- АТ «ПУМБ», призначення платежу: зарахування на картку, маса картки НОМЕР_2 , що також підтверджується інформацією ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» від 12.03.2025 року. 
Відповідно до договору факторингу № 27.01/25-Ф від 27.01.2025 року ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС».
Згідно з розрахунком, заборгованість відповідачки за вказаним кредитним договором станом на 26.01.2025 року становить 11180,00 грн., яка складається із заборгованостіза тілом кредиту 3000,00 грн., заборгованості за відсотками - 5400,00 грн., штраф/пеня- 2780 грн.
Згідно з ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони, діючи вільно, на власний розсуд, уклали кредитний договір з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи і підписанням його електронними цифровими підписами, що відповідає ст.11,1 2 Закону України «Про електронну комерцію» та ст.207, 1055 ЦК України.
Правомірність укладеного між сторонами кредитного договору як правочину ким-небудь із сторін не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання.
Кредитор надав позичальнику/відповідачу кредитні кошти шляхом їх перерахування за реквізитами банківської картки, а позичальник був зобов`язаний сплачувати кредитні кошти, відсотки за користування кредитом.
Однак, відповідач порушив умови укладеного кредитного договору, оскільки належним чином не виконав свого зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, кредитні кошти у визначений строк не сплачував, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в загальному розмірі 11180,00 грн., стягнення якої позивач, як новий кредитор має права вимагати в судовому порядку.
Вказаний розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується наданими позивачем належними та допустимими доказами копією кредитного договору з графіком платежів, доказами перерахування кредитних коштів відповідачу, розрахунком заборгованості, копією квитанції до платіжної інструкції, яка є повною, чіткою, об`єктивною, узгоджується з умовами кредитного договору, у зв`язку з чим заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.
При цьому, суд враховує, що відповідач обґрунтованого заперечення проти позову не подав, в судове засідання не прибув і жодним чином позовні вимоги не спростував.
На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю.
Крім того, згідно зі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн.
Відповідно до ст.137, 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правничу допомогу.
Так, в межах цієї справи позивач ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» отримував правову допомогу адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс», що підтверджується договором про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024 року, заявкою № 137 від 09.09.2025 року на надання юридичної допомоги, витягом з акту №18 від 22.09.2025 року про надання юридичної допомоги, які суд вважає належними та допустимими доказами.
Разом з тим, вказані докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у визначеному позивачем розмірі 13000,00грн., що відповідно до акту №18 від 22.09.2025 року складається з вартості послуги з надання усної консультації з вивченням документів (2 години) 4000,00 грн. та послуги з складання позовної заяви (3 години) - 9000,00 грн.
Згідно з ч.1-6 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду,збір доказів,тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості,що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При цьому, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
За висновком, викладеним у п.21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року, заява №19336/04, § 268).
З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату гонорару адвокату, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Оцінивши обставини справи, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації спірних правовідносин - стягнення кредитної заборгованості, усталеність законодавства та судової справи в цій категорії справ, обсяг фактично наданих адвокатом послуг (усна консультація з вивченням документів та складання позовної заяви, яка здебільшого містить цитування норм чинного матеріального та процесуального законодавства, є типовою та шаблонною), витраченим на це часом загалом 5 годин з урахуванням того, що правова допомога надається за відповідним договором щодо невизначеного кола боржників, виходячи з критеріїв реальності адвокатських послуг, розумності їх розміру, принципів верховенства права, справедливості та пропорційності, суд вважає заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу 13000,00 грн. завищеним, не співмірним зі складністю справи та обсягом виконаних наданих послуг, а також ціною позову. В даному випадку позивач не довів, що визначений ним розмір правової допомоги повною мірою відповідає принципам розумності та співмірності.
Суд вважає, що відсутність в даній справі будь-яких заперечень щодо витрат на правничу допомогу та клопотання про зменшення їх розміру від відповідача, не впливає на вищевказані висновки.
З урахуванням вищевикладеного мотивів, суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в заявленому розмірі і вважає, що цей розмір необхідно зменшити, стягнувши з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі до 5000,00грн., що забезпечить баланс рівноваги між інтересами сторін у справі, відповідатиме принципу розумності та співмірності, визначеного одним з основних критеріїв стягнення таких витрат, а тому в цій частині вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.2,4,5,12,13,76-82,89,137,141, 259, 263-265,280,282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами -задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася с. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» ( ЄДРПОУ 42640371, місце знаходження: м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд.6, офіс 521), заборгованість за кредитним договором №81294391 від 08.07.2024 року в загальному розмірі 16080,00 грн., за кредитним договором №7997296 від 17.06.2024 року в загальному розмірі 11 180,00 грн.; в рахунок повернення судових витрат по сплаті судового збору 3028,00 грн., понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн., а всього 35288,00 грн. (тридцять п`ять тисяч двісті вісімдесят вісім гривень).
В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.
Рішення суду може бути оскарженедо Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Г.В. Гнатик