№366/3580/25
№2/366/409/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.01.2026         с-ще Іванків

Іванківський районний суд Київсської області у складі судді Н.Слободян, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,
В С Т А H О В И В:
Короткий зміст позовних вимог
Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення кредитної заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.05.2023 ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Селфі Кредит» договір про надання споживчого кредиту №757080 в електронній формі. ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, шляхом перерахування грошових коштів у сумі 7000 грн на картку позичальника.
В подальшому, 11.01.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Росвенінвест Україна», нині ТОВ «Свеа Фінанс», було укладено договір факторингу №01.02-95/24, відповідно до умов якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, ТОВ «Селфі Кредит» передав ТОВ «Свеа Фінас», а ТОВ «Свеа Фінанс» прийняв права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у ТОВ «Селфі Кредит» за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «Селфі Кредит».
Відповідно до Додатку 1 (Реєстру Боржників) до договору факторингу №01.02-95/24 від 11.01.2024, в тому числі було відступлено і заборгованість до ОСОБА_1 за кредитним договором №757080 від 02.05.2023 у розмірі 46116,00 грн., з них: 7000,00 грн – тіло кредиту, 39116,00 грн – відсотки, які позивач і просить стягнути з відповідача разом з судовими витратами (сплаченим судовим збором).
Рух справи
06.11.2025 позовна заява надійшла до суду та була передана на розгляд судді.
11.11.2025 у справі відкрите провадження, вирішено цивільну справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали рекомендованим повідомленням, яке було їй вручене.
25.12.2025 від представника відповідача надійшли пояснення у справі, де він просить відмовити у задоволенні позову, обґрунтовуючи свою позицію таким. 1. Заперечується саме укладення договору (вчинення відповідачем відповідних дій щодо ідентифікації) – позивачем не надано належних доказів; 2) не надано належних доказів щодо переказу кредитних коштів відповідачу; 3) витягом до договору факторингу не доводиться передача і сама наявність заборгованості відповідача зокрема, як і розмір в цілому.
У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.
Встановлені судом обставини та застосовані норми права
Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст.627 Цивільного кодексу України)
Відповідно до положень ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
В статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір- це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
Положенням ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України).
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно зі ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.
За положеннями п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» 02.05.2023 укладено договір №757080 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort».
Відповідно до п.1.2. договору, Товариство надало відповідачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Згідно із п.1.3., 1.4. 1.5.2. Договору, сума кредиту становить 7000 грн; строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів за сплати процентів – кожні 30 днів; стандартна процентна ставка – 2,2% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного у п. 1.4 Договору. Знижена процентна ставка 1,1% в день та застосовується , якщо споживач до 01.06.2023 або протягом трьох наступних календарних днів, що слідуюь за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного у Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Згідно п.2.1 Договору Кошти кредиту надані Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок Споживача, включаючи реквізити платіжної картки № НОМЕР_1 .
З п.10 Договору вбачається, що відповідач підписала договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором «С678» 02.05.2023 о 09:14:22. Крім того, нею був підписаний таким же чином додаток №1 до договору (з графіком платежів, реквізитами для оплати), паспорт споживчого кредиту, а також інформаційне повідомлення від споживача фінансових послуг (одноразовий індентифікатор «Е961», 02.05.2023 о 09:14) (а.с.9-23).
Щодо заперечень відповідача доведеності укладення нею зазначеного договору, суд звертає увагу, що позивачем надано:
• електронний договір споживчого кредиту із зазначенням унікального електронного ідентифікатора;
• паспорт споживчого кредиту з тим самим електронним ідентифікатором;
• інформаційне повідомлення споживача фінансових послуг, сформоване з використанням такого ж ідентифікатора;
• правила надання коштів у позику ТОВ «Селфі Кредит», на які міститься посилання в договорі.
Зазначені документи у сукупності підтверджують, що волевиявлення сторін було узгодженим, а електронний договір укладено шляхом вчинення відповідачем активних дій у відповідній інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця.
Суд виходить з того, що електронний ідентифікатор, який послідовно використовується в договорі, паспорті кредиту та інформаційному повідомленні, є належним способом ідентифікації волевиявлення сторони, а сам по собі факт заперечення відповідачем укладення договору без наведення альтернативної версії подій або доказів втручання третіх осіб не спростовує наведених позивачем доказів.

Щодо доводів про відсутність доказів перерахування кредитних коштів

Заперечення відповідача про те, що факт надання грошових коштів не доведений, також є безпідставними.
На підтвердження виконання свого обов`язку з надання кредиту позивачем подано:
• лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення», з якого вбачається, що 02.05.2023 здійснено успішне перерахування грошових коштів у сумі 7 000 грн;
• зазначене перерахування здійснено на платіжну картку, яка прямо визначена в договорі як картка відповідача.
Суд звертає увагу, що відповідач не заперечує належність зазначеної платіжної картки, не наводить доводів про її втрату, блокування чи використання третіми особами, а також не надає жодних доказів повернення коштів або звернення до правоохоронних органів з приводу можливого шахрайства.
За таких обставин суд доходить висновку, що факт перерахування кредитних коштів відповідачу є доведеним, а твердження про ненадання кредиту ґрунтуються виключно на припущеннях.

Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредитом, загальна сума заборгованості становить 46116,00 грн, з них: 7000,00 грн- заборгованість за тілом кредиту; 39116,00 грн- заборгованість за відсотками. Відсотки нараховані за період з 02.05.2023 по 11.01.2024, тобто у межах строку кредитування та в узгодженому сторонами розмірі.

Разом з тим, 11.01.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Росвенінвест Україна», нині ТОВ «Свеа Фінанс», було укладено договір факторингу №01.02-95/24, відповідно до умов якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, ТОВ «Селфі Кредит» передав ТОВ «Свеа Фінас», а ТОВ «Свеа Фінанс» прийняв права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у ТОВ «Селфі Кредит» за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «Селфі Кредит».
Судом встановлено, що позивач обґрунтовує свою процесуальну правосуб`єктність договором факторингу від 11.01.2024, невід`ємною частиною якого є реєстр боржників, що індивідуалізує обсяг переданих прав вимоги.
Разом з тим, доданий до матеріалів справи реєстр боржників (на 2-х аркушах) не містить відомостей щодо відповідача, тоді як наданий позивачем витяг з реєстру боржників, виготовлений самим позивачем, не дає можливості суду перевірити його відповідність первинному реєстру, який був предметом погодження сторін договору факторингу. Представник відповідача у своїх запереченнях, які надійшли до суду через підсистему «Електронний суд» 25.12.2025, крім іншого, посилався саме на відсутність таких доказів, проте позивач не це жодним чином станом на 26.01.2026 не зреагував.
За таких обставин суд позбавлений можливості встановити, що право вимоги за зобов`язанням відповідача було передано позивачу у визначеному договором факторингу та законом порядку, а відтак позивач не довів належним чином свій статус кредитора у спірних правовідносинах.
З урахуванням того, що справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а тягар доказування обставин, на які посилається позивач, покладений саме на нього, відсутність належних та допустимих доказів переходу права вимоги виключає можливість задоволення позову.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову суд відмовляє, судовий збір залишається за позивачем і стягненню з відповідача не підлягає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.2,12,13,81,89,141,142,247,259,263-265,268, 274, 354 ЦПК України, суд 
У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Копію рішення направити сторонам.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Рішення складено 26.01.2026.

Повне найменування сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8. Код ЄДРПОУ: 37616221).
Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Суддя       Наталія СЛОБОДЯН