ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/377/26	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №710/939/25 Категорія: на ухвалу  	Щербак О.В. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року м. Черкаси 

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:
суддя-доповідач	Фетісова Т.Л. 	
судді секретар  	Василенко Л. І., Сіренко Ю.В. Любченко Т.М.	

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника відповідача – адвоката Навроцької Т.В. на ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 09.12.2025 (повний текст складено 09.12.2025, суддя в суді першої інстанції Щербак О. В.) про відмову у задоволенні заяви про поновлення процесуального строку та залишення без розгляду заяви представника відповідача про перегляд заочного рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 27.08. 2025 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

в с т а н о в и в :

у червні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.
Заочним рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 27.08.2025 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» задоволено. 
04.12.2025 представник відповідача адвокат Навроцька Т. В. звернулася до суду із заявою у якій просила поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд вказаного заочного рішення, заочне рішення скасувати, справу призначити до розгляду у загальному порядку.
В обґрунтування заяви про поновлення строку адвокат зазначила, що відповідач про наявність заочного рішення у справі дізнався 20.11.2025, отримавши через Дію постанову про відкриття виконавчого провадження. 24.11.2025 представник відповідача адвокат Навроцька Т.В. подала через електронний кабінет заяву про доступ до матеріалів справи. Такий доступ наданий 26.11.2025, отже відповідач має право заявити клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.
Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 09.12.2025 відмовлено у задоволенні заяви про поновлення процесуального строку, заяву залишено без розгляду на підставі ст. 126 ЦПК України, оскільки строк на подання заяви про перегляд заочного рішення пропущено без поважних причин, заявником не доведено наявності обставин, які є об`єктивно непереборними, такими, що не залежать від волевиявлення особи, та такими, що пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду із відповідною заявою у визначений законом строк.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, представник відповідача адвокат Навроцька Т.В. подала 18.12.2025 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом права відповідача на доступ до правосуддя, просить ухвалу скасувати, справу направити до районного суду для перегляду. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що підставою для відмови у задоволенні заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суд зазначив про те, що згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0610276895276 рішення отримано відповідачем 04.09.2025 року, що спростовує доводи представника про те, що відповідач дізнався про наявність рішення 20.11.2025. 
З такою позицією суду відповідач не погоджується, так як це не відповідає дійсним обставинам справи. Так, суд першої інстанції мав у розпорядженні документи, які свідчать про те, що відповідач є військовослужбовцем та перебуває у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання. Відповідач не отримував рішення суду 04.09.2025, про його наявність дізнався 20.11.2025, отримавши через Дію постанову про відкриття виконавчого провадження.
Вказує, що відповідно до даних трекінгу Укрпошта https://track.ukrposhta.ua/ поштове відправлення №0610276895276 зі статусом вручено одержувачу 06.09.2025, а не 04.09.2025, як суд зазначив у ухвалі. При цьому не можливо встановити якому отримувачу по якій справі і який процесуальний документ було відправлено під зазначеним у ухвалі номером 0610276895276. 
Крім того, відповідно до витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 №254 від 31.08.2025 відповідач з 31.08.2025 перебуває в районі виконання завдань за призначенням в підпорядкуванні УВ «КУРСЬК». Додатково до наказу надана довідка від 17.02.2025 №2/10/273 на підтвердження того, що відповідач перебуває у зазначеному районі з 31.08.2025 по теперішній час. 
У відзиві на апеляційну скаргу позивач вважаючи ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 09.12.2025 законною і обґрунтованою просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 27.08.2025 у справі №710/939/25 ухвалено рішення про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №2107328663891 від 14.03.2021 у сумі 53082,57 грн, судовий збір у сумі 2422,40 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 16 000,00 грн.
Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та залишаючи заяву про перегляд заочного рішення без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачу повне заочне рішення суду було вручене 04.09.2025 року, останній не дотримався строку подання заяви про перегляд заочного рішення, встановленого у ст.284 ЦПК України, і такий строк пропущено ним без поважних причин.
Колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.
Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Згідно до ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Статтею 126 ЦПК України встановлено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
У постанові від 12.06. 2024 у справі № 756/11081/20 Велика Палата Верховного Суду, відступаючи від висновків, сформульованих у її постанові від 09.11.2021 у справі №214/5505/16, навела такі висновки щодо застосування положень статей 126, 127 ЦПК України в сукупності зі статтями 284, 286, 287 цього Кодексу: передбачені ч. 3 ст. 287 ЦПК України повноваження суду першої інстанції стосуються саме суті заяви про перегляд заочного рішення (зокрема, подання чи неподання відповідачем доказів по суті справи і доказів поважності неявки в судове засідання, на якому було ухвалене заочне рішення) і не застосовуються у ситуації пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення; оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та наявності підстав для його поновлення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення є залишення такої заяви без розгляду на підставі ч. 2 ст. 126 ЦПК України, а не залишення її без задоволення.
Причину пропуску строку можна вважати поважною, якщо вона відповідає одночасно всім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, які безпосередньо унеможливлюють чи ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, що виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) цю обставину підтверджено належними й допустимими засобами доказування.
Як вбачається з матеріалів справи, заочне рішення суду від 27.08.2025 року направлено відповідачу на адресу, за якою зареєстроване його місце проживання. Залишаючи без розгляду заяву про перегляд заочного рішення суд першої інстанції виходив з того, що згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0610276895276, рішення отримано відповідачем 04.09.2025, що спростовує доводи представника про те, що відповідач дізнався про наявність рішення 20.11.2025.
Згідно до наявної в матеріалах справи довідки командира ВЧ НОМЕР_1 від 25.06.2025 ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у вказаній частині з 11.02.2025.
З витягу наказу командира ВЧ НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) №254 від 31.08.2025 відповідач з 31.08.2025 перебуває в районі виконання завдань за призначенням в підпорядкуванні УВ «КУРСЬК» . 
З довідки начальника відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 від 17.02.2025 №2/10/273 вбачається, що відповідач після повернення з частини щорічної відпустки (31.08.2025) по день видачі цієї довідки перебуває в районі виконання завдань за призначенням в підпорядкуванні УВ «КУРСЬК». 
Отже, наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №0610276895276, згідно якого копію рішення отримано відповідачем особисто 04.09.2025, а згідно наданого відповідачем поштового трекінгу – 06.09.2025, є суперечливим доказом, який спростовується іншими матеріалами справи.
Колегія суддів вважає, що відмовляючи у поновленні строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про відсутність поважних причин для поновлення процесуального строку, оскільки не врахував, що відповідач перебуває на військовій службі за мобілізацією.
Апеляційний суд наголошує, що проходження військової служби у воєнний час поза всяким розумним сумнівом суттєво ускладнює реалізацію особами права на доступ до правосуддя, а отже, з метою належного забезпечення принципу рівного доступу до правосуддя, може визнаватися об`єктивною причиною пропуску процесуального строку.
Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992).
У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Отже з урахуванням встановлених в цій справі обставин, висновки суду першої інстанції не можна вважати правильними, адже вони незаконно перешкоджають отримати позивачу доступ до правосуддя. 
Відповідно до положень п.3 ст.379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи.
Отже ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 09.12.2025 у даній справі слід скасувати з вищевказаних правових підстав, а матеріали справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, 

у х в а л и в  :

апеляційну скаргу – задовольнити.
Ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 09.12.2025 про відмову у задоволенні заяви про поновлення процесуального строку та залишення без розгляду заяви представника відповідача про перегляд заочного рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 27.08. 2025 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором – скасувати.
Матеріали даної цивільної справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повну постанову складено 27.01.2026.

Суддя-доповідач

Судді