Провадження № 1-кп/742/234/26 
Єдиний унікальний № 742/5994/25

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2026 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: 
головуючої - судді  ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання –  ОСОБА_2 ,
за участю: 
прокурора –  ОСОБА_3 ,
обвинуваченого –  ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження  №12025270330000827 від 03.10.2025 за обвинуваченням: 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Прилуки Чернігівської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, працюючого електрогазозварником у ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ», розлученого, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, - 

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , діючи умисно, реалізовуючи протиправні наміри, в порушення вимог п.1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України №2471-XII від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ №576 від 17.10.1992, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, в кінці лютого 2022 року в межах Прилуцького району Чернігівської області, а саме: поблизу селища Мільки, де відбувались бойові дії з відсічі незаконної агресії військовослужбовців російської федерації, знайшов, тим самим незаконно придбав корпус гранати типу РГН, без передбаченого законом дозволу.
Продовжуючи свої дії, спрямовані на зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно переніс корпус гранат типу РГН, яка споряджена вибуховою речовиною на основі гексогену, в будинок за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 та почав зберігати без передбаченого законом дозволу до 10.10.2025.
В подальшому, 10.10.2025 в період часу з 08 год. 18 хв. по 10 год. 02 хв. в ході проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції було виявлено та вилучено корпус осколкової ручної гранати типу РГН, яка відповідно до висновку експерта від 20.10.2025 №CE-19/125-25/14074-ВТХ згідно інформаційних джерел (2 та 4) споряджаються вибуховою речовиною А-1Х-1 (флегматизований гексоген) масою 90 г. Відповідно до висновку експерта вибухова речовина на основі гексогену, яка міститься в наданому на дослідження корпусі гранати РГН, здатна до вибухового перетворення.
Зазначеними діями, що включали незаконне придбання, носіння та зберігання вибухової речовини, ОСОБА_4 порушив вимоги пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 23.12.2015 (в редакції від 12.04.2017), Постанови Верховної Ради України № 2471-XII, Положення про дозвільну систему та Інструкції МВС № 622.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив той факт, що дійсно у кінці лютого 2022 року поблизу селища Мільки Прилуцького району Чернігівської області, де відбувались бойові дії з відсічі незаконної агресії військовослужбовців російської федерації, знайшов корпус гранати, яку поклав до кишені куртки та забув про неї.
Свою вину у скоєному ОСОБА_4 визнав повністю та щиро у цьому розкаявся.
Показання обвинуваченого відповідають всім фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, отримавши згоду всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом було з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Суд встановив, що своїми діями, які виразились у придбанні, носінні та зберіганні вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.
Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 , судом встановлено не було. 
Вирішуючи питання про міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує конкретні обставини справи, вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , за відсутності обставин, які б його обтяжували, а також особу самого обвинуваченого (а.п.18-20), який раніше не був судимий (а.п.21-22), на обліках ні у лікаря-психіатра, ані у лікаря-нарколога не перебуває (а.п.14-15), а також не перебуває на обліку Прилуцького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області (а.п.16), позитивно харавктеризується за місцем проживання (а.п.17), у зв`язку з чим суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання з випробуванням, як того просив у судовому засіданні прокурор, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, буде повністю відповідати як характеру скоєного ним кримінального правопорушення, його суспільній небезпеці, так і особі самого обвинуваченого, а тому покарання без ізоляції його від суспільства зможе належним чином посприяти виправленню ОСОБА_4 і запобігти вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. 
Цивільний позов в межах даного провадження відсутній. 
Витрати на проведення експертизи складають 3565,60 грн (а.п.30), які беззаперечно підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
Долю речових доказів (а.п.25) слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України. 
На підставі викладеного, керуючись ст.370-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, і призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи розміром 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Речовий доказ (корпус ручної осколкової гранати типу РГН) – знищити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно вручити прокуророві та засудженому. 

Суддя ОСОБА_5