ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року 
м. Київ

cправа № 927/202/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Булгакової І.В. (головуючої), Власова Ю.Л. та Малашенкової Т.М.,
за участю секретаря судового засідання Ксензової Г.Є.,

представників учасників справи:
позивача - Комунального підприємства "Чернігівводоканал" Чернігівської міської ради - Ігнатенко Н.В., адвоката (дов. від 31.12.2025 № 04-014/4070),
відповідача - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Миру, 180А" - Сірик О.В., у порядку самопредставництва,

розглянув касаційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Миру, 180А" (далі - ОСББ, відповідач)
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2025 (головуючий - суддя Буравльов С.І., судді: Андрієнко В.В., Шапран В.В.)
у справі № 927/202/25
за позовом Комунального підприємства "Чернігівводоканал" Чернігівської міської ради (далі - Водоканал, позивач, скаржник)
до ОСББ
про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії.

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
Водоканал звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом до ОСББ про: 1) визнання протиправними дій ОСББ щодо не прийняття на абонентський облік вузла комерційного обліку (далі - ВКО); 2) зобов`язання ОСББ прийняти на абонентський облік ВКО шляхом підписання акта.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ВКО прийнятий в експлуатацію Водоканалом у багатоквартирному будинку за адресою: м. Чернігів, пр-т Миру,180А у травні 2019 року, але станом на лютий 2025 року не прийнятий на абонентський облік через відсутність підписання акта про прийняття його на такий облік з боку ОСББ.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 19.06.2025 у справі № 927/202/25 (суддя Фесюра М.В.) у задоволенні позову відмовлено, з мотивів відсутності в ОСББ обов`язку щодо прийняття на абонентський облік ВКО шляхом підписання акта, а тому відсутні підстави вважати дії відповідача протиправними стосовно неприйняття ВКО на абонентський облік.
Крім цього, під час розгляду справи місцевим господарським судом відповідач подав заяву про застосування позовної давності.
Оскільки суд першої інстанції відмовив у позові, мотивуючи своє рішення відсутністю порушеного права позивача, то виснував про відсутність підстав для розгляду відповідної заяви відповідача щодо застосування позовної давності до спірних правовідносин.
За результатом апеляційного розгляду постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2025 рішення місцевого суду скасоване та ухвалено нове рішення про задоволення позову повністю.
Постанова апеляційної інстанції мотивована тим, що Водоканал, будучи оператором зовнішніх інженерних мереж з централізованого водопостачання у м. Чернігові, на якого законодавством покладений обов`язок з оснащення вузлами обліку водопостачання та обов`язок виконавця комунальної послуги з водопостачання, 13.02.2018 здійснив монтажні роботи з оснащення ВКО житлової будівлі за адресою: м. Чернігів, пр-т Миру, 180А та його опломбування, а 02.05.2019 прийняв зазначений ВКО до основних фондів свого підприємства та ввів його експлуатацію.
В свою чергу ОСББ (до завдань статутної діяльності якого належить, зокрема забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку за вказаною адресою, а також сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних послуг та інших послуг належної якості) прилад обліку, встановлений Водоканалом, на абонентський облік не прийняв. Натомість обов`язок ОСББ щодо прийняття на абонентський облік ВКО шляхом підписання акта передбачений нормами чинного законодавства.
Враховуючи викладене, апеляційна інстанція виснувала про обґрунтованість позовних вимог Водоканалу про визнання протиправними дій ОСББ та зобов`язання відповідача прийняти на абонентський облік ВКО шляхом підписання акта від 21.06.2024 № 225.
Відмовляючи у задоволенні заяви про застосування строку позовної давності суд апеляційної інстанції зазначив про те, що про порушення свого права позивач довідався не з моменту встановлення ВКО, а з моменту відмови відповідача підписати акт про прийняття ВКО на облік, тобто з 15.07.2024. Водночас до місцевого господарського суду з цим позовом Водоканал звернувся у березні 2025 року, тобто у межах строку позовної давності.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі ОСББ просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2025, а рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.06.2025 у справі № 927/202/25 залишити без змін.
Крім того, у касаційній скарзі ОСББ просить стягнути з Водоканалу судові витрати на професійну правничу допомогу, сплачені під час апеляційного розгляду у сумі 10 000грн.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження судового рішення апеляційної інстанції, передбачену пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК України), відповідач посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, а саме: пункту 11 частини першої статті 1, частини четвертої статті 6 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" від 22.06.2017 № 2119-VIII (далі - Закон № 2119-VIII), статті 14 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), "Порядку інформування оператором зовнішніх інженерних мереж власників (співвласників) будівлі про намір встановлення вузла комерційного обліку", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.2018 № 444 (далі - Порядок № 444), підпунктів 1, 4, 5 пункту 7 та пункту 10 "Порядку прийняття приладу обліку на абонентський облік", затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 12.10.2018 № 270 (далі - Порядок № 270) за відсутності висновків Верховного Суду щодо застосування вказаних норм у подібних правовідносинах.
Доводи інших учасників справи
Водоканал у відзиві на касаційну скаргу просить Верховний Суд, касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову апеляційної інстанції, з посиланням на її обґрунтованість, - без змін.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Рішення судів попередніх судових інстанцій мотивовані такими фактичними встановленими обставинами та висновками:
- Водоканал здійснює господарську діяльність з надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення на території України на підставі ліцензії, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП, Регулятор), а також є виконавцем комунальних послуг з оснащення вузлами комерційного обліку будівель;
- ОСББ створене 18.12.2020 власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку за адресою м. Чернігів, пр-т Миру,180А відповідно до Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", з метою забезпечення та захисту прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належного утримання і використання їх спільного майна будинку та забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;
- Водоканал з метою виконання вимог Закону № 2119-VIII здійснив монтажні роботи з оснащення вузлами комерційного обліку, зокрема житлової будівлі за адресою: м. Чернігів, пр-кт Миру, 180А, та його опломбування, про що склав акт від 13.02.2018;
- у травні 2019 року наказом Водоканалу № 116 "Про прийняття в експлуатацію" у зв`язку із закінченням монтажних робіт з "Технічного переоснащення приладів обліку Д 40 мм без манометра в житлових будинках м. Чернігова відповідно до Типового проєкта та Експертної оцінки від 09.06.2017 № 02/342/17 та робіт з "Технічного переоснащення 71 вузла обліку - Д 32 мм з діаметром в житлових будинках м. Чернігова відповідно до Типового проєкта та Експертної оцінки наказано головному бухгалтеру підприємства прийняти до основних фондів об`єкти згідно з додатком № 1, начальнику дільниці з обслуговування приладів обліку прийняти під звіт об`єкти згідно з додатком № 1;
- у додатку № 1 до наказу Водоканалу зазначені адреси встановлення лічильників холодної води, зокрема лічильник холодної води за адресою: м. Чернігів, пр-т Миру,180А, Іperl Q3 16(40);
- інженером-інспектором Ткаченко О.О. 21.06.2024 складено акт № 225 про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік, в якому зазначено про те, що проведено огляд і опломбування вузла обліку питної води, який встановлений за адресою: м. Чернігів, пр-т Миру,180А, у підвальному приміщенні (лічильник IPERL DN40; № 88EN0120281291). Акт складений у 2-х примірниках: перший примірник виконавця комунальної послуги залишається у справах Водоканалу, примірник власника (співвласника) - надсилається йому засобами поштового зв`язку. Акт підписаний виконавцем послуги, в графі "власник (співвласник) будівлі" - підпис відсутній;
- Водоканал 25.06.2024 направив до голови правління ОСББ лист № 04-014/2054 з проханням підписати акт від 21.06.2024 № 225 та повернути його Водоканалу;
- листом-відповіддю від 15.07.2024 ОСББ повідомило Водоканал, що голова ОСББ не має повноважень на підписання акта від 21.06.2024 № 225 про прийняття вузла на комерційний облік;
- оскільки станом на лютий 2025 року вузол комерційного обліку, який встановлений у багатоквартирному за адресою: м. Чернігів, пр-т Миру,180А не прийнятий на абонентський облік, у Водоканалу відсутня можливість виконати вимоги чинного законодавства щодо прийняття приладу обліку на абонентський облік та відповідно здійснювати нарахування вартості отриманої споживачами (власниками багатоквартирного будинку) води, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом, оскільки невиконання ОСББ протягом тривалого часу обов`язку щодо прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік Водоканал вважає неправомірним.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій
Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності / відсутності підстав для прийняття на абонентський облік ОСББ вузла комерційного обліку, встановленого та прийнятого в експлуатацію Водоканалом, шляхом підписання акта.
Верховний Суд, забезпечуючи реалізацію основних засад господарського судочинства закріплених у частини третій статті 2 ГПК України, зокрема, ураховуючи принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, та дотримуючись принципу верховенства права, на підставі встановлених фактичних обставин здійснює перевірку застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Верховний Суд звертає увагу на те, що касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Касаційне провадження у цій справі відкрито на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України.
Відповідно до пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.03.2023 у справі № 154/3029/14-ц зазначила, що правові висновки Верховного Суду не мають універсального характеру для всіх без винятку справ. З огляду на різноманітність суспільних правовідносин та обставин, які стають підставою для виникнення спорів у судах, з урахуванням фактичних обставин, які встановлюються судами на підставі наданих сторонами доказів у кожній конкретній справі, суди повинні самостійно здійснювати аналіз правовідносин та оцінку релевантності та необхідності застосування правових висновків Великої Палати Верховного Суду в кожній конкретній справі.
Отже, формування Верховним Судом висновку має стосуватися спірних конкретних правовідносин, ураховуючи положення чинного законодавства та встановлені судами під час розгляду справи обставини. При цьому формування правового висновку не може здійснюватися поза визначеними статтею 300 ГПК України межами розгляду справи судом касаційної інстанції.
Слід зазначити, що висновки Верховного Суду відносно питання застосування норм матеріального права, які зазначені скаржником, у подібних правовідносинах, ураховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 22.03.2023 у справі № 154/3029/14-ц, відсутні.
Отже, з огляду на відсутність таких висновків, необхідно з`ясувати наявність або відсутність неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Верховний Суд виходить з того, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (частина третя статті 311 ГПК України).
У зазначеному контексті Верховний Суд зазначає таке.
Відносини щодо комерційного обліку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання; розподілу між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг; встановлення, обслуговування, заміни вузлів обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії; формування та надання споживачам рахунків на оплату комунальних послуг; забезпечення споживачів обліковою інформацією, регулюється Законом № 2119-VIII.
Відповідно до пунктів 3-5 частини першої статті 1 Закону № 2119-VIII вузол комерційного обліку - вузол обліку, що забезпечує загальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом; вузол обліку - комплекс пристроїв (у т.ч. засобів вимірювальної техніки, що відповідають вимогам технічних регламентів), допоміжного обладнання та матеріалів до них, призначений для вимірювання спожитої теплової енергії та води, а також технічної реєстрації результатів такого вимірювання, включаючи засоби дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності); вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів.
За приписами частин першої-третьої статті 3 Закону № 2119-VIII оснащення будівель вузлами комерційного обліку та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється відповідно до проектної документації з дотриманням будівельних норм і правил у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Таке оснащення та відповідна проектна документація не потребують видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла комерційного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, операторами зовнішніх інженерних мереж, виконавцями комунальних послуг. Забороняється приєднання житлових і нежитлових будівель до зовнішніх інженерних мереж без оснащення таких будівель вузлами комерційного обліку відповідних комунальних послуг відповідно до вимог цього Закону. Такими вузлами обліку обладнуються усі вводи зовнішніх інженерних мереж у будівлі, крім випадків, передбачених цим Законом. Місце встановлення вузла комерційного обліку визначається відповідно до будівельних норм і правил. Для споживача комунальних послуг, якому комунальна послуга постачається для групи нежитлових будівель та/або споруд, що є єдиним майновим комплексом, зовнішніми інженерними мережами, що належать споживачу, вузол комерційного обліку встановлюється на межі майнової належності в кожній точці приєднання до зовнішніх інженерних мереж.
Оператор зовнішніх інженерних мереж не менш як за два місяці до встановлення вузлів комерційного обліку повідомляє власників (співвласників) будівлі про намір встановити такий вузол та вартість такого встановлення.
Порядок такого інформування визначається Кабінетом Міністрів України (а саме: Порядком КМУ № 444, який визначає загальні вимоги та механізм інформування оператором зовнішніх інженерних мереж власників (співвласників) будівлі про намір встановлення вузла комерційного обліку, та положення пунктів 3, 4 якого кореспондуються з положенням частини третьої статті 3 Закону № 2119-VIII щодо строку повідомлення оператором зовнішніх інженерних мереж власників (співвласників) будівлі про намір встановити такий вузол та вартість такого встановлення).
Повідомлення доводиться до відома власників (співвласників) будівлі шляхом розміщення: - на офіційному веб-сайті оператора зовнішніх інженерних мереж, а у разі відсутності такого веб-сайту - на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування; - у загальнодоступному місці на інформаційних стендах у під`їздах будівлі.
У справі, яка переглядається, суди встановили, що Водоканал як оператор зовнішніх інженерних мереж повідомив мешканців будинку про намір встановити вузол комерційного обліку холодної води за вказаною адресою, на підтвердження чого матеріали справи містять роздруківки скріншотів повідомлення про намір встановлення вузла комерційного обліку, розміщеного на офіційному сайті Водоканал від 11.10.2017.
Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України наказом від 09.08.2018 № 206 затвердило Порядок № 206, який визначає процедуру оснащення будівель вузлами комерційного обліку оператором зовнішніх інженерних мереж та власником (співвласниками) будівлі, узгодження умов такого оснащення та вимоги до місць встановлення (пункт 1 Порядку № 206).
Пунктами 3 та 4 Порядку № 206 передбачено, що оператор зовнішніх інженерних мереж повідомляє про намір встановити вузол (вузли) комерційного обліку відповідно до абзацу першого частини третьої статті 3 Закону. Власник (співвласники) будівлі протягом двох місяців з дня отримання повідомлення про намір встановити вузол (вузли) комерційного обліку має право повідомити оператора зовнішніх інженерних мереж у спосіб, зазначений в повідомленні про намір встановити вузол (вузли) комерційного обліку, про (за своїм вибором): - згоду на встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку на запропонованих оператором зовнішніх інженерних мереж умовах; - намір погодити з оператором зовнішніх інженерних мереж відмінні від запропонованих умови встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку, у тому числі встановити вузол (вузли) комерційного обліку, придбаний(і) власником (співвласниками); - намір самостійно обладнати будівлю вузлом (вузлами) комерційного обліку в установленому законодавством порядку.
Відповідно до пункту 10 Порядку № 206, у разі якщо протягом двох місяців з дня отримання повідомлення оператора зовнішніх інженерних мереж про намір встановити вузол комерційного обліку власник (співвласники) будівлі не повідомив (ли) оператора зовнішніх інженерних мереж про намір погодити з ним відмінні від запропонованих умови встановлення вузла комерційного обліку або про намір самостійно обладнати будівлю вузлом комерційного обліку, а також у разі, якщо власник (співвласники) повідомив(ли) про намір погодити відмінні від запропонованих умови встановлення вузла комерційного обліку або про намір самостійно обладнати будівлю вузлом комерційного обліку, але не зробив(ли) цього протягом чотирьох місяців з дня отримання повідомлення оператора зовнішніх інженерних мереж про намір встановити вузол комерційного обліку, оснащення будівлі вузлом комерційного обліку здійснює оператор зовнішніх інженерних мереж.
Згідно з пунктом 11 Порядку № 206, оснащення будівель вузлами комерційного обліку та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється відповідно до проектної документації з дотриманням будівельних норм і правил та з урахуванням Закону і не потребує видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла комерційного обліку, а також погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, операторами зовнішніх інженерних мереж, виконавцями комунальних послуг. Вузлами комерційного обліку обладнуються усі вводи зовнішніх інженерних мереж у житлових та нежитлових будівлях. Вузол комерційного обліку встановлюється на стороні споживача на межі майнової належності у точці приєднання (вводу) до зовнішніх інженерних мереж відповідних внутрішньобудинкових інженерних систем будівлі, а в разі неможливості встановлення - в іншому місці якомога ближче до точки приєднання.
Для споживача комунальних послуг, якому послуга з постачання теплової енергії та/або гарячої води постачається зовнішніми інженерними мережами для групи нежитлових будівель та/або споруд, що є єдиним майновим комплексом, зовнішніми інженерними мережами, що належать споживачу, вузол комерційного обліку встановлюється на межі майнової належності на стороні споживача в кожній точці приєднання (вводу) до зовнішніх інженерних мереж. У разі неможливості встановлення вузла комерційного обліку на межі майнової належності вузол комерційного обліку встановлюється за домовленістю сторін в іншому місці якомога ближче до межі майнової належності (пункт 13 Порядку № 206).
Суд апеляційної інстанції, правильно застосувавши зазначені вимоги профільного законодавства, виходив з того, що оснащення будівлі вузлами комерційного обліку, яке є обов`язковим в силу вимог Закону № 2119-VIII (пункт 11 частини першої статті 1) та Порядку № 206 (пункт 10) повинен був здійснити оператор зовнішніх інженерних мереж - Водоканал (що ним було і зроблено з метою виконання вказаних вище норм права), оскільки матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про намір мешканців будинку м. Чернігів, пр-т Миру,180А самостійно обладнати будівлю вузлами комерційного обліку у встановленому законодавством порядку.
Згідно із частиною четвертою статті 6 Закону № 2119-VIII (положення якої кореспондуються із пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 270) оператор зовнішніх інженерних мереж, виконавець комунальної послуги, інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг, зобов`язані приймати вузли обліку, встановлені відповідно до вимог цього Закону, на абонентський облік протягом 14 календарних днів, про що складається відповідний акт.
За пунктом 7 розділу ІІ Порядку № 270 представник оператора зовнішніх інженерних мереж виконує опломбування вузла комерційного обліку (його засобу вимірювальної техніки, запірної арматури) та складає акт про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік відповідно до додатка 1 до цього Порядку. Акт про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік складається у двох примірниках (а в разі, якщо оператор зовнішніх інженерних мереж не є виконавцем відповідної комунальної послуги для споживачів у відповідній будівлі, - у трьох) та підписується представником оператора зовнішніх інженерних мереж та присутніми представниками виконавця відповідної комунальної послуги, власником (співвласниками) будівлі або його (їх) представником. Представник виконавця відповідної комунальної послуги, власники (співвласники) будівлі або їх представники мають право додати до акта свої письмові зауваження, про що робиться відмітка в акті. Один примірник акта з додатками до нього (за їх наявності) залишається в оператора зовнішніх інженерних мереж, інші примірники надаються присутнім представникам виконавця відповідної комунальної послуги, власнику (співвласникам) будівлі або його (їх) представнику, а за відсутності представника під час огляду й опломбування вузла комерційного обліку - надсилаються їм засобами поштового зв`язку.
Пунктом 10 розділу ІІ Порядку № 270 визначено, що з дати складання акта про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік такий вузол є прийнятим оператором зовнішніх інженерних мереж і виконавцем відповідної комунальної послуги на абонентський облік, а показання його засобів вимірювальної техніки є обов`язковими для визначення обсягів спожитої комунальної послуги та розрахунків за неї.
Суд апеляційної інстанції, зважаючи на вимоги положень пунктів 7, 10 розділу ІІ Порядку № 270 виснував про передбачену законодавством необхідність підписання акта про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік, як зі сторони оператора зовнішніх інженерних мереж, який за вказаних встановлених обставин у цій справі є і виконавцем відповідної комунальної послуги, так і зі сторони власників (співвласників) будівлі або його (їх) представника (-ів), наслідком чого прийнятий на облік та показання засіб вузол комерційного обліку та показання вимірювальної техніки стануть обов`язковими для визначення обсягів спожитої комунальної послуги (води) та розрахунків за неї.
Верховний Суд вважає, що висновки апеляційного суду в означеній частині застосування положень пункт 11 частини першої статті 1 Закону № 2119-VIII, пункту 10 Порядку № 206 в їх взаємозв`язку з положеннями пунктів, 7, 11 розділу ІІ Порядку № 270 - є правильними стосовно необхідності підписання акта про прийняття ВКО на абонентський облік, як зі сторони оператора зовнішніх інженерних мереж, який за вказаних встановлених обставин у цій справі є і виконавцем відповідної комунальної послуги, так і зі сторони власників (співвласників) будівлі або його (їх) представника, оскільки саме абонентський облік є підставою для здійснення процедури реєстрації показань засобу комерційного обліку та проведення розрахунків за спожиту воду і відповідно не здійснення зазначеної процедури унеможливить здійснення законного розподілу обсягів спожитої води між мешканцями багатоквартирного будинку за вказаною адресою.
Стосовно посилань скаржника про відсутність законодавчих вимог про обов`язок саме ОСББ за вказаних встановлених обставин бути підписантом зазначеного акта про прийняття ВКО на абонентський облік, колегія суддів зазначає про таке.
За загальними правилами цивільного законодавства юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (статті 2, 80, 91, 92 ЦК України). При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (частина перша статті 92 ЦК України).
Правочини юридична особа також вчиняє через свої органи, що з огляду на приписи статті 237 ЦК України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи в правовідносини з третіми особами.
Стаття 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" врегульовує, що ОСББ - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.
За приписами частини четвертої статті 4 цього ж закону основна діяльність ОСББ полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Об`єднання є юридичною особою, що створюється відповідно до закону (частина шоста статті 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").
З аналізу наведених норм законодавства, що є однозначними та зрозумілими, вбачається наявність у ОСББ повного обсягу правосуб`єктності, тобто здатності бути учасником правовідносин: мати права та обов`язки, а також реалізувати їх через конкретні правові дії. Це комплексна юридична властивість, що включає в себе здатність мати права та обов`язки, здатність своїми діями набувати, реалізовувати права та виконувати обов`язки та здатність нести відповідальність за порушення/невиконання встановлених законом чи договором вимог.
Зазначене неодноразово враховувалося Верховним Судом під час касаційного розгляду справ, зокрема при ухваленні постанов: від 02.12.2020 у справі № 916/86/20, від 22.06.2021 у справі № 910/9672/20, від 23.02.2022 у справі № 914/807/20, від 14.07.2022 у справі № 756/7632/18, від 08.02.2023 у справі № 904/3783/21, від 01.06.2023 у справі № 914/596/22, від 26.04.2023 у справі № 924/438/22, від 05.10.2023 у справі № 911/233/22, від 28.11.2024 у справі № 918/1009/23, від 30.07.2025 у справах № 908/1117/24 та № 902/709/24, від 06.08.2025 у справі № 910/9749/24, від 21.08.2025 у справі № 910/2116/21, від 03.09.2025 у справі № 915/792/24, від 09.09.2025 у справі № 914/1027/24.
Відповідно до статті 9 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).
Як встановили суди попередніх інстанцій, з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та статуту ОСББ "Миру, 180А" - є юридичною особою, яка зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 18.12.2020. При цьому відповідно до статуту ОСББ "Миру, 180А" до завдань та предмета діяльності ОСББ належить забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку, а також сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних послуг та інших послуг належної якості.
Отже, всі функції з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися його співвласниками шляхом створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, яке в означений спосіб забезпечує не тільки реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, здійснює належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, а й має сприяти співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості, набуваючи при цьому, як юридичною особою, повний обсяг правосуб`єктності, зокрема і здатність нести відповідальність за невиконання встановлених законом вимог.
За таких обставин Верховний Суд вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов заснованого на вимогах Законів України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" (на відміну від помилкового висновку суду першої інстанції) про наявність обов`язку в ОСББ бути підписантом акта про прийняття ВКО на абонентський облік
Виходячи з наведеного, а також беручи до уваги фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що відмова відповідача вчинити дії з підписання акта про прийняття ВКО на абонентський облік є неправомірною та порушує право позивача на здійснення розрахунків за спожиту співвласниками зазначеного багатоквартирного будинку воду згідно з показами такого засобу комерційного обліку та є підставою для задоволення позовних вимог.
Таким чином, поставлені скаржником питання перед Верховним Судом знаходяться виключно у площині суб`єктивної оцінки доказів і положень чинного законодавства без урахування встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, а доводи ОСББ фактично зводяться до спонукання Верховного Суду здійснити переоцінку доказів та обставин справи, що з огляду на вимоги статті 300 ГПК України стосовно меж розгляду справи судом касаційної інстанції не належить до повноважень касаційної інстанції.
Враховуючи викладене, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, не отримала підтвердження під час касаційного провадження, що виключає скасування постанови апеляційного господарського суду з такої підстави.
З урахуванням наведеного Суд приймає доводи, наведені у відзиві Водоканалу на касаційну скаргу, у частині, яка узгоджується з цією постановою.
Колегія суддів касаційної інстанції, враховуючи рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" та від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.
За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновку суду апеляційної інстанції, а тому касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача щодо підстави, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного господарського суду - без змін.
Судові витрати
Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про залишення оскаржуваної постанови апеляційної інстанції без змін, то судовий збір за розгляд касаційної скарги покладається на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Миру, 180А" залишити без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2025 у справі № 927/202/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя Ю. Власов

Суддя Т. Малашенкова